Справа № 188/1708/21
Провадження № 2/188/214/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бурди П. О.,

при секретарі судового засідання Гречко В.С.,

розглянувши у підготовчому засіданні в смт Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Брагинівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Брагинівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 (далі третя особа) про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер спадкодавець ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 .

Спадкодавець склав заповіт, згідно з яким житловий будинок на випадок його смерті заповів позивачу, а земельну ділянку сільськогосподарського призначення - третій особі.

Спірний житловий будинок був збудований та належить на праві власності спадкодавцю.

Позивач спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини за заповітом та була включена до кола спадкоємців за згодою третьої особи.

14 вересня 2021 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Свириденко Л.В. для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок, але нотаріус видала їй постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.09.2021 з мотиву ненадання оригіналу правовстановлюючого документа на це майно у зв`язку з його відсутністю. Нотаріус у цїй постанові роз`яснив позивачу право на звернення до суду для визнання права власності на спадкове майно.

Посилаючись на норми ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1268 Цивільного кодексу (далі ЦК) України, позивач просить суд визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та витрати по сплаті судового збору залишити за нею.

Ухвалою суду від 10 грудня 2021 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання на 17 січня 2022 року, яке відкладалося у зв`язку з неявкою позивача.

Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала і просила задовольнити.

Відповідач подав до суду письмову заяву про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги визнав і не заперечував проти їх задоволення.

Третя особа, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій не заперечував проти задоволення позову.

Статтею ст.200 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч.3).

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу (ч.4).

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи визнання відповідачем позову, суд відповідно до цих норм процесуального права у підготовчому засіданні ухвалив рішення.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Вивчивши надані позивачем докази, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3).

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правовідносини між сторонами регулюються нормами ЦК України.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Хороше Петропавлівського району Дніпропетровської області помер спадкодавець ОСОБА_3 , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 18 жовтня 2017 року виконкомом Осадченської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є спадкодавць, що підтверджується свідоцтвом на забудову садиби, виданим на підставі рішення Осадченської сільської ради від 18 квітня 1968 року, довідкою Осадченського старостинського округу Брагинівської сільської ради від 07 жовтня 2021 року №134, довідкою КП «Павлоградське МБТІ» від 31.08.2021р. №5880, в якій вказано, що на підставі рішення виконкому Осадченської сільської ради №13 від 24.07.1990р. за ОСОБА_3 було визнано право власності на житловий будинок в с. Водяне Петропавлівського району Дніпропетровської області без зазначення номера будинку та вулиці, але власник не звернувся для оформлення права власності і станом на 31.12.2012 право власності не зареєстроване.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02 грудня 2021 року право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Земельна ділянка за вказаною адресою для будівництва та обслуговування житлового будинку не приватизована, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.12.2021 р., а також довідкою Осадченського старостинського округу Брагинівської сільської ради від 27.09.2021 р. №124.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За заповітом, посвідченим 28 березня 2017 року секретарем Осадченської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за реєстровим № 06, ОСОБА_3 належний йому житловий будинок, розташований за адресою: с. Водяне Петропавлівського району Дніпропетровської області, заповів у власність позивачу, а земельну ділянку сільськогосподарського призначення - заповів третій особі.

Згідно зі ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно з довідкою Осадченської сільської ради від 03.04.2018 р., №224, ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом зі спадкодавцем на дату смерті була зареєстрована його дружина ОСОБА_4 , яка спадщину після смерті її чоловіка не прийняла, відмовившись від обов`язкової частки у спадщині як за законом, так і за заповітом, що підтверджується її заявою від 04.04.2018р., поданою до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Свириденко Л.В.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Третя особа ОСОБА_2 спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв шляхом подання приватному нотаріусу Свириденко Л.В. заяви про прийняття спадщини за заповітом від 04.04.20218р.

Позивач спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини за заповітом та була включена до кола спадкоємців за згодою третьої особи, що підтверджується листом приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Свириденко Л.В., від 14.09.2021р., заявою третьої особи від 16.08.2021р.

Після подання вказаних заяв була заведена спадкова справа № 67-2018, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, листом приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Свириденко Л.В. від 14.09.2021р.

Інші спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті спадкодавця, відсутні, що підтверджується копіями матеріалів вказаної спадкової справи, доданими до позову, та листом приватного нотаріуса Свириденко Л.В. від 14.09.2021р. №152/02-31.

14 вересня 2021 року приватний нотаріус Свириденко Л.В. видала позивачу постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.09.2021, пославшись на не надання позивачем оригіналу правовстановлюючого документа на це майно у зв`язку з його відсутністю.

Цивільне законодавство України не визначає строку для отримання свідоцтва про право на спадщину у разі прийняття спадщини спадкоємцем.

Відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

У позивача відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за заповітом, оскільки у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно у вигляді житлового будинку.

Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 380 ЦК України визначено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Садибою згідно з статтею 381 ЦК України є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

ЦК України не містить визначення такого об`єкта права власності як домоволодіння.

Суд дійшов висновку, що в сукупності всі наведені належні, допустимі, письмові докази: свідоцтво на забудову садиби, довідка Осадченського старостинського округу Брагинівської сільської ради від 07 жовтня 2021 року №134, довідкою КП «Павлоградське МБТІ» від 31.08.2021р. №5880 є достатніми для підтвердження належності житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності ОСОБА_3 , спадкоємцем за заповітом якого є позивач.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у цьому реєстрі не зареєстровано. Також вказаною інформацією підтверджується, що не зареєстроване і право власності на земельні ділянки за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який прийнято 01.07.2004 року, набрав чинності 03.08.2004 року, в редакції від 04.07.2012 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Отже, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до діючого на час його набуття законодавства. Позивач є спадкоємцем за заповітом спадкового майна зазначеної особи у вигляді житлового будинку, і нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на нього лише на підставі відсутності у позивача правовстановлюючого документу на спадкове майно, тому позов підлягає задоволенню.

Вартість спадкового житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, складає 76 018 грн, що підтверджується висновком про вартість об`єкта оцінки, виконаним ТОВ «Метрстат Групп» від 01 листопада 2021 року.

Виходячи з цієї ціни позову та вимог пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 908 грн, про що до позову додана квитанція банку.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, тому, враховуючи, що позивач не просив стягнути з відповідача судові витрати, відповідач не порушував прав та інтересів позивача, суд вважає за можливе клопотання відповідача задовольнити та залишити судові витрати на позивачу.

На підставі викладеного, ст. ст. 328, 380, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, керуючись статтями 4, 13, 76-81, 141, 263-265, 352, 354, п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 до Брагинівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, , місце знаходження: 52705, вул. Шкільна, буд. 7, с. Богинівка, Синельниківський район, Дніпропетровська область, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , як спадкоємцем за заповітом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Судові витрати залишити на позивачу ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суддя П. О. Бурда