Справа № 652/615/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року Високопільський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Дамчука О.О.

при секретареві Миценко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Високопілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» (далі - ТОВ «ВЕЛЛФІН») звернувся до суду із позовом, обґрунтовуючи його тим, що 08 червня 2017 року ОСОБА_1 оформила заявку для отримання позики шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення на підставі чого, 08.06.2017 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_1 укладено договір позики №203485, відповідно до умов якого відповідачка отримала грошові кошти у розмірі 4 000,00 грн. строком на 3 дні. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кошти у розмірі, встановленому договором. Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за договором позики, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно розрахунку заборгованості за договором позики загальна заборгованість відповідачки за невиконання умов договору, з 08.06.2017 року по 31.07.2020 року, становить 173764,00 грн., що складається із суми позики у розмірі 4000,00 гривень, заборгованості по відсоткам у розмірі 81924,00 гривень, заборгованості по простроченим відсотками у розмірі 87840,00 гривень. Відповідачка добровільно та належним чином свої зобов`язання не виконує, тому, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 173764,00 грн. та судові втрати в сумі 2102, 00 грн.

28.09.2020 по справі винесено заочне рішення, яким позовні вимоги ТОВ «ВЕЛЛФІН» задоволені в повному обсязі.

13.12.2021 від відповідачки надійшла заява про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та про перегляд вказаного заочного рішення з підстав зміни місця проживання у зв`язку з чим була необізнана щодо розгляду справи у суді. Просить переглянути судове рішення та застосувати строк позовної давності до спірних правовідносин. Вважає що позивач звернувся до суду із пропуском строку звернення до суду, оскільки договір позики був оформлений 08.06.2017 строком на 3 дні, а ТОВ «ВЕЛЛФІН» з позовною заявою звернувся до суду 11.08.2020, тобто через 3 роки та два місяці після настання права для звернення до суду, тобто поза межами строку загальної позовної давності, яка визначена законодавцем в межах трьохрічного строку.

Від представника позивача за довіреністю (а.с.146) Сидоренко Н.М., надійшла заява про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві (а.с.145).

Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без її участі, просить суд відмовити у задоволенні позову та застосувати строки позовної давності (а.с.148).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пунктів 1.1., 1.2., 1.3. та 1.4. Договору позики № 203485 від 08.06.2017 року, позикодавець зобов`язується надати позичальнику на умовах, що передбачені даним договором, грошові кошти в позику в сумі 4000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою зазначені у пункті 1.5. цього Договору. Строк дії договору становить 3 (три) дні, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. Позика надається строком на 3 (три) дні. Дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладання договору позики між позичальником і позикодавцем.

Згідно пунктів 4.1., 4.2. Розділу 4 Правил надання грошових коштів у вигляді позики Товариством з обмеженою відповідальністю «Веллфін», заявник, що має намір отримати позику, проходить реєстрацію в Особистому кабінеті на сайті товариства. Заявник для оформлення позики здійснює оформлення заявки на сайті товариства шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення.

За пунктом 5.1. Розділу 5 вказаних Правил, рішення про погодження чи відмову в наданні позики приймається товариством на підставі наданої заявником в електронній формі заявки на отримання позики та будь-якої додаткової інформації, наданої заявником.

У відповідності до пункту 6.3. цих Правил, у разі прийняття позитивного рішення товариство інформує заявника шляхом відправлення СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений в заявці, розміщенням інформації щодо прийнятого рішення в особистому кабінеті та шляхом надсилання електронного повідомлення на електронну адресу, зазначену в заяві. Електронне повідомлення про прийняття позитивного рішення в наданні позики містить гіперактивне посилання. Здійснюючи перехід по гіперактивному посиланню заявник отримує електронну копію договору позики.

Судом встановлено, що відповідачкою 08.06.2017 ОСОБА_1 оформлено заявку для отримання позики, що підтверджується роздруківкою заявки відповідачки з офіційного веб-сайту позивача (а.с.15-18) та в судовому засіданні не заперечується факт отримання коштів на підставі заповненої відповідачкою заявки. 08.06.2017 між сторонами укладено договір позики № 203485, відповідно до умов якого позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 4000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою протягом трьох днів, а в разі прострочення зобов`язання виплати штрафних санкції (а.с.19-23).

Таким чином, суд погоджується з доводами представника позивача, що ТОВ «ВЕЛЛФІН» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Як встановлено судом відповідачкою отримано кредит у розмірі, встановленому договором.

Проте, у порушення норм закону та умов договору відповідачка за вказаним договором зобов`язань належним чином не виконувала, а тому виникла заборгованість за кредитом, що підтверджується матеріалами справи.

Однак, відповідачка заперечує проти стягнення з неї кредитної заборгованості та звернулась до суду із заявою про застосування наслідків пропущення позивачем строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За правилами ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Відмовити в позові через пропуск строку звернення до суду можливо лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог в позові належить відмовити за безпідставністю.

Отже, позовна давність застосовується до обґрунтованого позову.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, дана норма дубльована у п. 7.8 Договору, тобто до спірних правовідносин договору застосовується загальна позовна давність тривалістю три роки (а.с.23).

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252 - 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Статтею 253 цього Кодексу визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Тобто перебіг позовної давності почався від дня, коли відповідачка порушила умови договору та не повернула заборгованість 11.06.2017, тобто у позивача перебіг строку позовної давності розпочався з 12 червня 2017 року, тобто з першого дня невиконання договору, який закінчився 12.06.2020.

З позовом до суду ТОВ «ВЕЛЛФІН» звернувся 07 серпня 2020 року, згідно до поштового штемпеля (а.с.37), який був зареєстрований канцелярією Високопільського районного суду Херсонської області за № 2001 від 11.08.2020, тобто з пропуском строку позовної давності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 червня 2021 року у справі № 904/3405/19, зазначила, що позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої статті 267 ЦК України позивач має право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності. При цьому, саме на позивача покладений обов`язок доказування тієї обставини, що строк звернення до суду був пропущений ним з поважних причин.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункти 61, 62), від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17 (провадження № 12-104гс19, пункти 5.43, 5.44) та у справі № 911/3677/17 (провадження №12-119гс19, пункти 6.43, 6.44).

При цьому питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини (пункт 23.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 706/1272/14-ц (провадження № 14-456цс18)).

Проте, представник позивача не просив поновити строк позовної давності та не заперечував проти його застосування.

Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відтак, оскільки представником позивача не надано будь-яких достатніх та допустимих доказів, у суду відсутні підстави вважати, що строк виконання договору було продовжено. Отже, належних та допустимих доказів щодо продовження сторонами строків виконання зобов`язань представник позивача суду не надав, у зв`язку з чим причини пропуску позивачем строку позовної давності, на думку суду є не поважними, а тому, беручи до уваги, що позовні вимоги є обґрунтованими, однак заявлені поза межами строку позовної давності, про застосування якої зробила заяву відповідачка, враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст. ст. 2-5, 12, 13, 76-81, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Херсонського апеляційного суду через Високопільський районний суд Херсонської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Дамчук