Справа 431/274/22
Провадження 2/431/323/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

судді Олійник С.В.,

за участі секретаря Яковенко А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , відділу реєстрації виконавчого комітету Старобільської міської ради Луганської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , відділу реєстрації виконавчого комітету Старобільської міської ради Луганської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування житлового будинку. В зазначеному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , але фактично в ньому не проживає з 2015 року. Реєстрація відповідача позбавляє її можливості вільно володіти і користуватися будинком, оформлювати житлову субсидію. Вважає, що вона має право на судовий захист. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти його з реєстраційного обліку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача - відділу реєстрації виконавчого комітету Старобільської міської ради Луганської області в особі міського голови Літвінової Я.М. не з`явився, суду надана заява про розгляд справи у відсутності представника відповідача, не заперечує проти задоволення позову.

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії договору дарування земельної ділянки та розташованого на ній житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Пульним С.М. 04.10.2021 року за реєстр. № 2690, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Згідно довідки виконавчого комітету Старобільської міської ради Луганської області № 02 від 19.01.2022 року та копії домової книги, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично не проживає в ньому з 2015 року.

Крім того, факт реєстрації відповідача за вказаною адресою підтверджується інформацією Старобільської міської ради Луганської області № 372/01-22 від 31.01.2022 року, наданої на запит суду, щодо встановленого місця проживання (перебування) особи.

Відповідно до статей 12,13 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та встановлюючи наявність порушеного права позивача з боку відповідача, суд зазначає наступне.

За змістом ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, від 4.11.1950 року, підписаної від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Постановою Верховного Суду України від 16.01.2012р. встановлено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , відділу реєстрації виконавчого комітету Старобільської міської ради Луганської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 386,391 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 273, 352, 355 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , відділу реєстрації виконавчого комітету Старобільської міської ради Луганської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку -задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Зобов`язати відділ реєстрації виконавчого комітету Старобільської міської ради Луганської області зняти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реєстраційного обліку в будинку АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.В. Олійник