Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1483/21

17 лютого 2022 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Битківського Л.М.

з участю секретаря Остапишин І.Р.,

представника позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Богородчанський районний відділ Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Богородчанський районний відділ Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського МНО Остапенка Є.М. за № 52993 від 21 травня 2021 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 40889,31 грн боргу таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачці стало відомо, що 08 липня 2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66031313 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського МНО Остапенка Є.М. за № 52993 від 21 травня 2021 року про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 40889,31 грн боргу. 04 серпня 2021 року державним виконавцем у вказаному виконавчому провадженні винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Оспорюваний виконавчий напис приватного нотаріуса вважає незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки виданий за відсутності для цього правових підстав. Виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору № Р07.030.76150 від 23 листопада 2017 року укладеним між АТ «Ідея Банк» та позивачкою, який не є нотаріально посвідчений, що суперечить вимогам чинного законодавства, також ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до здійснення виконавчого напису не надіслало на адресу позивачки письмову вимогу про сплату нею заборгованості за кредитним договором, тому подані відповідачем документи достовірно не підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності позивачки перед відповідачем. Згідно виконавчого напису сума заборгованості за період з 02 грудня 2020 року по 30 квітня 2021 року складає: 19974,60 грн заборгованість за тілом кредиту; 8172,91 грн заборгованість за процентами; 12691,80 грн - заборгованість по комісіям; 50 грн плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Також вказує, що розмір вказаної заборгованості є спірним.

В судовому засіданні представник позивачки заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що кредитний договір, на підставі якого вчинений виконавчий напис не посвідчувався нотаріально. Крім того, зазначила, що позивачці не було відомо про укладення договору факторингу між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів», за якими відступлено право вимоги за кредитним договором №Р07.030.76150 від 23 листопада 2017 року. Звернула увагу також на те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (квитанції, платіжні доручення, розписки, чеки). Таким чином, відсутні ознаки безспірності зобов`язання, за яким вчинено виконавчий напис. Просила визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати.

Представник відповідача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився. 10 грудня 2021 року на адресу суду від представника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 23 листопада 2017 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитним договором №Р07.030.76150, відповідно до якого позивачка отримала кредит у розмірі 23900,00 грн, строком на 24 місяці, шляхом відкриття та зарахування на банківський поточний рахунок позичальника, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.0000% річних від залишкової суми кредиту. 02 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та АТ «Ідея Банк» укладено Договір відступлення прав вимоги №12/89, у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Ідея Банк» у тому числі і за кредитним договором №Р07.030.76150 від 23 листопада 2017 року є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав позивачці кредит у розмірі 23900,00 грн шляхом зарахування на банківський поточний рахунок позичальника, однак позивачка не повернула своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом. На підставі ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, в зв`язку з не виконанням позивачем зобов`язань за кредитним договором ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до приватного нотаріуса Київського МНО Остапенка Є.М. з заявою про вчинення виконавчого напису нотаріуса. Вважає, що у відповідача були всі обґрунтовані та законні підстави звернення стягнення на грошові кошти позивача шляхом вчинення виконавчого напису за кредитним договором. Просив відмовити в задоволенні позову, розгляд справи проводити без участі представника відповідача.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського МНО Остапенко Є.М. та представник Богородчанського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомили, письмових пояснень суду не надали.

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 листопада 2017 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №Р07.030.76150, відповідно до якого позивачка отримала кредит у розмірі 23900,00 грн, шляхом відкриття та зарахування на банківський поточний рахунок позичальника, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.0000% річних від залишкової суми кредиту. Строк надання кредиту та строк дії договору становить 24 місяці.

02 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та АТ «Ідея Банк» укладено Договір відступлення прав вимоги №12/89, у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Ідея Банк» у тому числі і за кредитним договором №Р07.030.76150 від 23 листопада 2017 року є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Відповідно до виписки з рахунку ОСОБА_2 із зазначенням суми заборгованості, строку, за який провадиться стягнення та відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором № Р07.030.76150 від 23 листопада 2017 року, який здійснений генеральним директором ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», станом на 30 квітня 2021 року залишок заборгованості складає 40839,31 грн, в тому числі: 19974,60 грн заборгованість за тілом кредиту; 8172,91 грн заборгованість за процентами; 12691,80 грн - заборгованість по комісіям; 50 грн плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача.

21 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис за № 52993 про стягнення з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості на загальну суму 40889,31 грн.

За заявою ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» головним державним виконавцем Богородчанського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Здерко М.М. 08 липня 2021 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 66031313 з примусового виконання виконавчого напису за № 52993 від 21 травня 2021 року щодо стягнення з боржника ОСОБА_2 40889,31 грн боргу.

Відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника винесеної головним державним виконавцем Богородчанського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Здерко М.М. 04 серпня 2021 року з боржника ОСОБА_2 здійснюється відрахування із доходів у розмір 20% до виплати загальної суми боргу 45198,24.

Статтями 15, 16 ЦК України закріплено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»).

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису містить Порядок (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Верховний Суд України у правовому висновку, викладеному у постанові від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17 зазначив, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Судом встановлено, що ТОВ «ФК «Європецйська агенція з повернення боргів» є правонаступником всіх прав і обов`язків АТ «Ідея Банк» за кредитним договором Р07.030.76150 від 23 листопада 2017 року, який укладений між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 . Однак, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, оскільки згідно виконавчого напису стягнення заборгованості за кредитним договором проводиться за період з 02 грудня 2020 року по 30 квітня 2021 року. В розрахунку заборгованості, здійсненому ТОВ «ФК «Європецйська агенція з повернення боргів» станом на 30 квітня 2021 року, залишок заборгованості складає 40839,31 грн.

Крім того, стороною відповідача не надано суду доказів того, що стягувачем було направлено розрахунок заборгованості боржнику.

Також судом встановлено наступне.

З тексту оспорюваного виконавчого напису встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172.

Відповідно п. 2 розділу ІІ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з розрахункових і кредитних відносин» Переліку (зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Тобто саме вказані зміни до Переліку дозволяли кредиторам звертатися до нотаріуса для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, оформленими не тільки в нотаріальному порядку, але і в простій письмовій формі.

Разом з тим, Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною в частині з моменту її прийняття постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносилися до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29 листопада 2001 року, в якій у п.1 Переліку в редакції від 29 листопада 2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому пункту 2 не передбачено в діючому Переліку.

У правовій позиції, яка наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».

Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року №910/10374/17 зроблено висновок, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Таким чином, вчиняючи 21 травня 2021 року виконавчий напис за № 52993, приватний нотаріус Остапенко Є.М. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23, тобто, керувався нечинним законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а, отже, діяв в порушення норм ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат».

З огляду на викладене, оскільки судом встановлено, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, ним взято до уваги тільки розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, який зроблено ТОВ «ФК «Європецйська агенція з повернення боргів» одноособово без урахування думки та позиції позивачки, враховуючи, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, суд дійшов висновку, що спірний виконавчий напис нотаріуса підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід також стягнути суму судового збору в розмірі 908 гривень, сплаченого за подання позовної заяви та 454 грн - за подання заяви про забезпечення позову.

Крім того, ухвалою суду від 19 листопада 2021 року задоволено заяву позивачки ОСОБА_2 про забезпечення позову, зупинено стягнення, яке проводиться у виконавчому провадженні № 66031313 щодо примусового виконання виконавчого напису за № 52993, вчиненого 21 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості на загальну суму 40889,31 грн.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

На підставі наведеного, Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 21 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 52993, про стягнення з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 40889,31 грн боргу.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_2 витрати у розмірі 1362 грн сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л. М. Битківський