Справа № 944/1486/20 Головуючий у 1 інстанції: Кондратьєва Н.А.
Провадження № 22-ц/811/3042/21 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Яворівського районного суду Львівської області в складі судді Кондратьєвої Н.А. від 24 червня 2021 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування завданої майнової шкоди

в с т а н о в и л а :

рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 24 червня 2021 року позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування завданої майнової шкоди задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму завданої шкоди в розмірі 101 800 (сто одна тисяча вісімсот) грн 00 коп. та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. судового збору.

Вказане рішення оскаржив ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Яворівського районного суду Львівської області від 24 червня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та покласти судові витрати на позивача.

Вважає, висновки суду першої інстанції необґрунтованими, та як наслідок порушення в цій частині рішення вимог матеріальної та процесуальної норми щодо об`єктивності, справедливості та неупередженості розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. Вказує, що відповідно до постанови Львівського апеляційного суду від 14.11.2018 року у справі №460/1937/18 складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 було здійснено працівниками поліції без належного оформлення схеми місця ДТП, з`ясування фактичних обставин справи і механізму вчинення даної ДТП. В протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2 не в повному обсязі висвітлені обставини ДТП, а саме відсутня схема місця ДТП та протокол огляду транспортних засобів. Не було отримано належних доказів щодо характеру пошкоджень, отриманих автомобілями, які можуть вказувати на місце їх зіткнення та підтвердити пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Неналежне оформлення матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення позбавило суд можливості об`єктивно встановити обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, та прийняти законне рішення. Відсутність схеми ДТП є істотним порушенням яке не могло бути усунутим в суді апеляційної інстанції, тому матеріали справи по ДТП, які неповно з`ясовані та неналежно оформлені, направлено до Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області для приведення протоколу та матеріалів до нього у відповідність до вимог закону, а також проведення необхідних дій для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин ДТП, які б дали можливість прийняти законне й обґрунтоване рішення. Рішення суду першої інстанції ґрунтується на документальних доказах наявних у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, однак звертає увагу суду, що в даному випадку вищезгадані докази є неповними та недостовірними, зібрані із порушенням норм КУпАП та повернуті на доопрацювання уповноваженій особі. Оскільки відповідальною посадовою особою після повернення матеріалів справи на дооформлення не було виправлено допущені помилки, не з`ясовано у повній мірі обставини ДТП та передано повторно у первинному вигляді на розгляд справу до Яворівського районного суду Львівської області вважають, що суд першої інстанції не міг об`єктивно встановити обставини ДТП та визначити наявність або відсутність у діях Відповідача порушення правил дорожнього руху по наявних доказах у справі. 10.01.2019 року постановою Яворівського районного суду Львівської області провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП - закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення. У вказаній постанові суду зазначено, що відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, а саме в разі закінчення трьохмісячного строку з дня вчинення правопорушення. Разом з тим, приймаючи до уваги, що закриття провадження у справі про притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням передбачених ст.38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітацією особи, щодо якої розглядалась справа, тому суд першої інстанції дійшов висновку, що така обставина не спростовує факт наявності або відсутності вини особи у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. За правилами статті 284 КУпАП, рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Звертає увагу суду, що в матеріалах справи відсутній відповідний судовий акт, на підставі якого суд може прийти до беззаперечного висновку про порушення водієм Правил дорожнього руху, внаслідок якого відбулось зіткнення двох транспортних засобів.». Вважає, що суд першої інстанції повинен був відступити від сформованої позиції щодо визнання обставини «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто обставиною, яка не спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП» та зазначити, що постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, може бути належним доказом вини відповідної особи у вчиненні адміністративного правопорушення виключно лише в разі, якщо в такій постанові чітко встановлено та визнано доведеним як факт скоєння адміністративного правопорушення, так і чітко встановлено та визнано доведеним, що дане правопорушення скоєно саме конкретною, зазначеною в цій постанові особою. З огляду на вищевикладене апелянт вважає, що в даному випадку постанова суду про адміністративне правопорушення відносно винної особи є ключовим доказом у справі та за відсутності якої на Відповідача не може бути покладено обов`язок з відшкодування збитків, адже його вину не доведено, а з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вдалось об`єктивно встановити обставини ДТП через неналежне оформлення посадовою особою матеріалів справи. Стверджує, що жодних доказів того, що саме Відповідач спричинив ДТП 30.04.2020 року немає. Враховуючи те, що постановою Яворівського районного суду Львівської області від 10.01.2019 року провадження закрито у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення та не вирішено питання про порушення Відповідачем Правил дорожнього руху, його винуватість або не винуватість, вважає, що суд не може покласти на нього обов`язок відшкодування шкоди.

Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст.22, 993, 1166, ч.1 ст.1187, ч.1 ст.1191 ЦК України, ст.ст.10,12,60,81,141, 213-215 ЦПК України, п.1.7 ст.1, ст.30, п. п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів», Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №3470 від 29.12.215 року «Про внесення змін до розпорядження Держфінпослуг від 09 липня 2010 року № 566 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів», висновки КГС у складі Верховного Суду від 16 липня 2018 року у справі № 910/20412/16 та КЦС у складі Верховного Суду від 03 липня 2019 року № 756/15544/15-ц., та задовольняючи позов, виходив з того, що 30.04.2018 року о 03 год 00 хв на автодорозі у с.Бердихів Яворівського району Львівської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Renault» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Audi» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Постановою Львівського апеляційного суду від 14.11.2018 року постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 15.08.018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення скасовано. Матеріали протоколу про адміністративне правопорушення від 08.05.2018 року серії БД №323917 відносно ОСОБА_2 направлено до Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області для належного оформлення. Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 10.01.2019 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення. Постанова набрала законної сили 22.01.2019 року. Згідно із повідомленням від 08.05.2018 року, ОСОБА_3 повідомив М(Т)СБ України про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 30.04.2018 року о 03 год в с.Бердихів Яворівського району Львівської області за участю автомобіля марки «Renault» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Audi» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Відповідно до висновку старшого слідчого СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області, проведення перевірки матеріалів №3920 від 03.05.2018 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди в результаті якої ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження припинено. Матеріали по факту вказаного ДТП скеровано начальнику Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 08.05.2018 року ОСОБА_3 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про здійснення страхового відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталась 30.04.2018 року. Згідно із звітом №1313/18 від 03.07.2018 року, складеним ТзОВ АК «Експерт-Сервіс Авто», вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Audi А4» р.н. НОМЕР_2 становить 120488.81 грн, вартість відновлювального ремонту 281152.55 грн. Відповідно до додаткового звіту №1676/18 до звіту №1313/18 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 22.08.2018 року, складеного ТзОВ АК «Експерт-Сервіс Авто», ринкова вартість транспортного засобу «Audi А4» р.н. НОМЕР_2 у пошкодженому стані становить 19342.68 грн. Відповідно до актів прийому-передачі виконаних робіт №1313/18 від 03.06.2018 року, №1677/18 від 22.08.2018 року та квитанцій, ОСОБА_3 сплатив ТзОВ «АК «Експерт-Сервіс» за надані послуги Audiр.н.RJA81594 кошти на загальну суму 1800 грн. Відповідно до наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України №9932 від 26.10.2018 року та довідки №1 від 26.09.2018 року, вирішено сплатити ОСОБА_3 101800 грн за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди. 29.10.2018 року Моторним (транспортним) страховим бюро України на користь ОСОБА_3 виплачено страхове відшкодування згідно наказу №9932 від 26.10.2018 року, в сумі 101800грн, що підтверджується платіжним дорученням №994335 від 29.10.2018 року. 05.08.2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України зверталось до ОСОБА_2 із вимогою про відшкодування завданої шкоди у розмірі 101800 грн. З матеріалів справи про адміністративне правопорушення №460/1937/18 вбачається, що 08травня 2018 року інспектором Яворівського ВП ГУ НП у Львівськійобласті Якимишиним І.М. був складений протокол про адміністративне правопорушеннясерії БД № 323917, у якому зазначено, що ОСОБА_2 30.04.2018 року близько 03 год в с.Бердихів Яворівського району Львівської області, керуючи автомобілем марки «Renault» р.н. НОМЕР_1 був неуважний, не слідкував за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Audi» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобілі отримали технічні пошкодження, чим порушив п.п 1.5, 2.3 (б), 10.1, 12.1Правил дорожньогоруху та за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Відповідно до висновку за фактом дорожньо-транспортної пригоди від 05.05.2018 року, проведеною перевіркою встановлено, що причиною настання даної дорожньої-транспортної пригоди стало порушення вимог п.п.1.5, 2.1(г), 2.3(б), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України зі сторони водія ОСОБА_2 , який 30.04.2018 року близько 03 год не маючи полісу ОСЦПВВНТЗ, керуючиавтомобілем марки «Renault» р.н. НОМЕР_1 та рухаючись автодорогою в с.Бердихів Яворівського району Львівської області, під час чого був неуважний, не слідкував за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував за її зміною, не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху виїхав на смугу зустрічного руху, по якій в той час наближався автомобіль марки «Audi» р.н. НОМЕР_2 підкеруванням ОСОБА_3 , внаслідок чого відбулося зіткнення між вказаними автомобілями. Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 10 січня 2019 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення. Зі змісту вказаної постанови суду вбачається, що ця постанова не містить відповідь на питання про те, чи сталася дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача ОСОБА_2 . Разом з тим, суд при розгляді цивільної справи, не позбавлений та не обмежений у праві самостійно, в рамках розгляду даного виду спору та при наявності відповідних документальних доказів, встановити наявність /відсутність вини в діях, в даному випадку водія ОСОБА_2 . Відповіднодо протоколу №1313/18 огляду транспортного засобу від 25.05.2018 року, під час огляду автомобіля марки «Audi А4» р.н. НОМЕР_2 від ДТП виявлено ряд пошкоджень, які були завдані автомобілю в результаті ДТП. Крім цього, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення містяться письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . У письмових поясненнях від 04.05.2018 року водій ОСОБА_2 зазначив про те, що він, керуючи автомобілем марки «RenaultLaguna» р.н. НОМЕР_1 рухався по центральній вулиці в с.Бердихів в напрямку с.Молошковичі, в один момент побачив світло фар зустрічного автомобіля, вказаний автомобіль раптово та несподівано почав виїжджати на його смугу руху, він повернув кермо праворуч, та почав рухатись до узбіччя. Зустрічний автомобіль контактував передньою частиною з передньою частиною лівого борту, тоді керований ним автомобіль з`їхав в автодороги в кювет. Пояснити походження слідів контактування другий раз, задні двері та заднє крило лівого борту на його автомобілі пояснити не зміг. На місці ДТП домовились з водієм іншого автомобіля, що він винуватий та відшкодує завдану шкоду, однак на другий день не вважав себе винуватим та відмовився від домовленості. ОСОБА_4 у своїх письмових поясненнях 03.05.2018 року пояснила, що 30.04.2018 року близько 03 год перебувала в автомобілі ОСОБА_3 . Ауді А4, їхали центральною дорогою в с.Бердихів Яворівського району Львівської області, в один момент побачила світло фар зустрічного автомобіля, їхній автомобіль рухався близько з правим краєм проїзної частини, тоді відчула удар в передній частині їхнього автомобіля, автомобіль зупинився..Вийшовши з автомобіля побачила, що передня частина їхнього автомобіля пошкоджена, а інший автомобіль з`їхав з дороги, знаходився в кюветі, лівому відносно напрямку їхнього руху. Їхній автомобіль стояв перпендикулярно до меж проїзної частини, майже по середині дороги. Водій зустрічного автомобіля говорив, що відремонтує їхній автомобіль, щоб не викликали поліцію. ОСОБА_3 у своїх письмових поясненнях 03.05.2018 року пояснив, що 30.04.2018 року близько 03 год в с.Бердихів Яворівського району Львівської області, керував автомобілем марки Ауді А4, їхав по середині дороги, коли на зустріч його автомобілю виїхав Рено Лагуна, він з`їхав на праву сторону. Зустрічний автомобіль продовжував рух по його полосі, вже безпосередньо перед його автомобілем, за 10м перестроювався на праву смугу, однак автомобіль почало нести по щебеневій дорозіі своїм лівим боком зачепив перед його автомобіля, внаслідок чого було завдано технічні пошкодження. Його автомобіль зупинився по середині дороги, а зустрічний з`їхав у кювет. ОСОБА_5 у своїх письмових поясненнях 05.05.2018 року пояснила, що 30.04.2018 року близько 03 год перебувала в автомобілі ОСОБА_3 . Ауді А4, їхали центральною дорогою в с.Бердихів Яворівського району Львівської області, в один момент побачила світло фар зустрічного автомобіля, їхній автомобіль рухався близько з правим краєм проїзної частини, тоді відчула удар в передній частині їхнього автомобіля. Вийшовши з автомобіля побачила, що передня частина їхнього автомобіля пошкоджена, а інший автомобіль з`їхав з дороги, знаходився в кюветі, лівому відносно напрямку їхнього руху. Їхній автомобіль стояв паралельно до меж проїзної частини, майже по середині дороги. ОСОБА_6 у своїх письмових поясненнях 05.05.2018 року надала аналогічні поясненням, наданих ОСОБА_5 . Матеріали справи про адміністративне правопорушення у своїй сукупності надає можливість переконатись у тому, що зіткнення вказаних вище автомобілів відбулось саме через порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, зокрема п.п. 1.5, 2.3б, 10.1. Отже, відсутність в матеріалах справи судового рішення, яким відповідач ОСОБА_2 був би притягнутий до відповідальності за скоєння дорожньо-транспортної пригоди не може бути достатньою підставою для відмови в позові, оскільки в силу приписів частини 6 статті 82 ЦПК України таке рішення є обов`язковим для суду лише в питанні, чи мали місця ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цієї особою, проте, не єдиним доказом наявності вини заподіювача шкоди. У такому разі обов`язок доказування відсутності вини у настанні ДТП відповідно до статті 81 ЦПК України покладається на відповідача ОСОБА_2 . Відповідач ОСОБА_2 постанову суду від 10 січня 2019 року про закриття відносно нього провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі статті 38 КУпАП (з нереабілітуючих підстав) в апеляційному порядку не оскаржував, висновки страхової компанії щодо його вини не оспорював, проти відшкодування шкоди власнику автомобіля AudiA4 не заперечував, клопотань про призначення судової автотехнічної експертизи не заявляв. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що в матеріалах справи достатньо належних допустимих доказів, що підтверджують вину ОСОБА_2 у спірній дорожньо-транспортній пригоді, а відтак суд критично оцінив доводи представника відповідача про відсутність доказів, які підтверджують вину відповідача у вчиненні вище вказаного адміністративного правопорушення. Встановивши, що 29.10.2018 року МТСБУ виплатило потерпілому у дорожньо-транспортній пригоді 101800 грн, з яких 100000 грн у рахунок відшкодування матеріальних збитків, заподіяних в результаті пошкодження транспортного засобу та 1800,00 грн за послуги по встановленню вартості збитку, а також те, що на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, суд дійшов висновку, що після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). Таким чином, суд визнав вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає, що такі висновки відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону та підстав для скасування оскаржуваного рішення суд немає.

Моторно (транспортне) страхове бюро України 17.03.2020 року звернулося в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просили: стягнути з нього на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму завданої майнової шкоди в розмірі 101800 грн та витрати на оплату судового збору.

В обґрунтування своїх вимог покликалися на те, що 03.04.2018 року в с.Бердихів Яворівського району Львівської області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Renault» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Audi» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Audi» р.н. НОМЕР_2 зазнав механічних пошкоджень. Згідно із постановою Яворівського районного суду Львівської області від 10.01.2019 року особою, винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є водій ОСОБА_2 . На момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку із чим позивачем було сплачено на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 101800 грн. Відповідно до висновку ринкова вартість транспортного засобу марки «Audi» р.н. НОМЕР_2 до пошкодження становила 120488.81 грн, а вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу складає 281152.55 грн, тобто автомобіль є фізично знищеним. Відповідно до звіту вартість пошкодженого транспортного засобу становить 19342.68 грн, таким чином різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди складає 101146.13 грн, однак відповідачу було виплачено 100000 грн в межах розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Також позивачем було компенсовано витрати потерпілої особи на проведення експертизи в розмірі 1800 грн. Після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування вказаної шкоди в порядку регресу. Просив позов задовольнити.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорено та не спростовано, 30.04.2018 року на автодорозі в с.Бердихів Яворівського району Львівської області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Renault» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Audi» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 15.08.2018 року у справі №460/1937/18, визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрито на підставі п.7 ст. 247 КпАП України, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постановою Львівського апеляційного суду від 14.11.2018 року апеляційну скаргу адвоката Кульчицького Олександра Сергійовича в інтересах ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 15 серпня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, скасовано. Матеріали протоколу про адміністративне правопорушення від 08 травня 2018 року серії БД№323917 відносно ОСОБА_2 направлено до Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області для належного оформлення.

Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 10.01.2019 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення. Постанова набрала законної сили 22.01.2019 року.

Згідно із повідомленням від 08.05.2018 року, ОСОБА_3 повідомив М(Т)СБ України про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 30.04.2018 року о 03 год в с.Бердихів Яворівського району Львівської області за участю автомобіля марки «Renault» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Audi» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку старшого слідчого СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області, проведення перевірки матеріалів №3920 від 03.05.2018 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди в результаті якої ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження припинено.

Матеріали по факту вказаного ДТП скеровано начальнику Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

8.05.2018 року ОСОБА_3 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про здійснення страхового відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталась 30.04.2018 року.

Згідно із звітом №1313/18 від 03.07.2018 року, складеним ТзОВ АК «Експерт-Сервіс Авто», вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Audi А4» р.н. НОМЕР_2 становить 120488.81 грн, вартість відновлювального ремонту 281152.55 грн.

Відповідно до додаткового звіту №1676/18 до звіту №1313/18 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 22.08.2018 року, складеного ТзОВ АК «Експерт-Сервіс Авто», ринкова вартість транспортного засобу «Audi А4» р.н. НОМЕР_2 у пошкодженому стані становить 19342.68 грн.

Відповідно до актів прийому-передачі виконаних робіт №1313/18 від 03.06.2018 року, №1677/18 від 22.08.2018 року та квитанцій, ОСОБА_3 сплатив ТзОВ «АК «Експерт-Сервіс» за надані послуги Audi р.н. НОМЕР_2 кошти на загальну суму 1800 грн.

Відповідно до наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України №9932 від 26.10.2018 року та довідки №1 від 26.09.2018 року, вирішено сплатити ОСОБА_3 101800 грн за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

29.10.2018 року Моторним (транспортним) страховим бюро України на користь ОСОБА_3 виплачено страхове відшкодування згідно наказу №9932 від 26.10.2018 року, в сумі 101800грн, що підтверджується платіжним дорученням №994335 від 29.10.2018 року.

5.08.2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України зверталось до ОСОБА_2 із вимогою про відшкодування завданої шкоди у розмірі 101800 грн.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Отже, судом першої інстанції вірно встановлено, що у зв`язку з тим, що відповідач на момент настання ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу).

Окрім цього, судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги покликання відповідача на те, що відсутні докази того, що саме відповідач спричинив ДТП 30.04.2020 року, так як постановою Яворівського районного суду Львівської області від 10.01.2019 року провадження закрито у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення та не вирішено питання про порушення відповідачем Правил дорожнього руху, його винуватість або не винуватість.

Так, суд вірно вказав, що при розгляді цивільної справи, не позбавлений та не обмежений у праві самостійно, в рамках розгляду даного спору та при наявності відповідних документальних доказів, встановити наявність/відсутність вини в діях сторони у справі, в даному випадку відповідача водія ОСОБА_2 .

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, зокрема, і ряд матеріалів справи про адміністративне правопорушення №460/1937/18, суд першої інстанції вірно встановив, що 08 травня 2018 року інспектором Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області Якимишиним І.М. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 323917, у якому зазначено, що ОСОБА_2 30.04.2018 року близько 03 год в с.Бердихів Яворівського району Львівської області, керуючи автомобілем марки «Renault» р.н. НОМЕР_1 був неуважний, не слідкував за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Audi» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобілі отримали технічні пошкодження, чим порушив п.п 1.5, 2.3 (б), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху та за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до висновку за фактом дорожньо-транспортної пригоди від 05.05.2018 року, проведеною перевіркою встановлено, що причиною настання даної дорожньої-транспортної пригоди стало порушення вимог п.п.1.5, 2.1(г), 2.3(б), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України зі сторони водія ОСОБА_2 , який 30.04.2018 року близько 03 год не маючи полісу ОСЦПВВНТЗ, керуючи автомобілем марки «Renault» р.н. НОМЕР_1 та рухаючись автодорогою в с.Бердихів Яворівського району Львівської області, під час чого був неуважний, не слідкував за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував за її зміною, не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху виїхав на смугу зустрічного руху, по якій в той час наближався автомобіль марки «Audi» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого відбулося зіткнення між вказаними автомобілями.

Також, судом першої інстанції враховано письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що у сукупності з переліченими вище доказами, свідчать про те, що зіткнення автомобілів відбулось саме через порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, зокрема п.п. 1.5, 2.3б, 10.1.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду, що в матеріалах справи достатньо належних та допустимих доказів, що підтверджують вину ОСОБА_2 у спірній дорожньо-транспортній пригоді.

Частиною 2 статті 1166 ЦК України визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, обов`язок доказування відсутності вини у настанні ДТП відповідно до статті 81 ЦПК України покладається на відповідача ОСОБА_2 . Натомість відповідачем належними до допустимими доказами не доведено відсутності своєї вини у настанні ДТП. Крім цього, відповідач ОСОБА_2 постанову суду від 10 січня 2019 року про закриття відносно нього провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі статті 38 КУпАП (з нереабілітуючих підстав) в апеляційному порядку не оскаржував, висновки страхової компанії щодо його вини не оспорював, проти відшкодування шкоди власнику автомобіля AudiA4 не заперечував, клопотань про призначення судової автотехнічної експертизи не заявляв.

Встановивши, що 29.10.2018 року МТСБУ виплатило потерпілому у дорожньо-транспортній пригоді 101800 грн, з яких 100000 грн для відшкодування матеріальних збитків, заподіяних в результаті пошкодження транспортного засобу та 1800,00 грн за послуги по встановленню вартості збитку, а також те, що на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, суд дійшов обґрунтованого висновку, що після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу), у зв`язку з чим, вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, обґрунтовані та задоволені правомірно.

Посилання апелянта на те, що в даному випадку постанова суду про адміністративне правопорушення відносно винної особи є ключовим доказом у справі та за відсутності такої на відповідача не може бути покладено обов`язок з відшкодування збитків слід вважати безпідставними, так як зважаючи на правові висновки, які містяться у постановах КГС у складі Верховного Суду від 16 липня 2018 року у справі № 910/20412/16 та КЦС у складі Верховного Суду від 03 липня 2019 року № 756/15544/15-ц, відсутність вироку суду у кримінальному провадженні або постанови суду у справі про адміністративний проступок за результатами розслідування обставин настання ДТП не звільняє відповідача у цивільному процесі від обов`язку доказування відсутності своєї вини, з огляду на частину другу статті 1166 ЦК України. Водночас у постанові КГС у складі Верховного Суду від 16 квітня 2019 року № 927/623/18 вказано, що не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами.

Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними та саму скаргу слід відхилити. Рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, ч.1 п.1 ст. 374,ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 24 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 17 лютого 2022 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Р.В. Савуляк

М.М. Шандра