Єдиний унікальний номер 142/4/22
Номер провадження 2/142/177/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 лютого 2022 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

В складі:

Головуючого судді Нестерука В. В.,

з участю секретаря судового засідання Яворської О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в залі суду в смт. Піщанка Вінницької області

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Піщанського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації с. Жабокрич, Тульчинського району, Вінницької області аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 всіх видів заробітку, не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дня подачі заяви до суду до досягнення дитиною повноліття, стягнути також з відповідача на її користь витрати за надання юридичної допомоги в сумі 2000 гривень.

Позовні вимоги мотивує тим, що в шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 в них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 20 вересня 2010 року виконкомом Рудницької селищної ради, Піщанського району, Вінницької області. 19 серпня 2013 року їхній шлюб було розірвано, і їй було повернуто дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ». Позивач вказує, що відповідач з сім`єю не проживає, дочка ОСОБА_3 проживає разом з нею, перебуває на її утриманні, тривалий час хворіє і потребує постійного лікування, що підтверджується довідкою Піщанської селищної ради та висновком Вінницької обласної клінічної лікарні. Посилаючись на ст. 180 СК України, згідно якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, вказуючи, що відповідач працює, має стабільний заробіток, матеріально частково допомагає, позивач вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в більшій сумі і систематично, а також бажає стягнути з відповідача витрати, понесені нею за надання юридичної допомоги.

Ухвалою суду від 27 січня 2022 року в даній цивільній справі було відкрито провадження, розгляд справ було вирішено здійснювати в спрощеному позовному провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 11 годину 00 хвилин 21 лютого 2022 року.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Гордаш Н.М. в судове засідання 21 лютого 2022 року, не з`явились, проте від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої з позивачем участі та про підтримання позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання 21 лютого 2022 року не з`явився, проте від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги про стягнення аліментів визнає в повному обсязі, заперечує проти стягнення з нього понесених позивачем витрат за надання правової допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у даному судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення, відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України, немає.

Також, враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 червня 2010 року, який було розірвано рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 19 серпня 2013 року (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про зміну прізвища серії НОМЕР_2 , виданого 21 травня 2020 року Піщанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хельницький) прізвище позивача ОСОБА_1 було змінено з " ОСОБА_5 " та " ОСОБА_4 " (а.с.39)

Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданим виконкомом Рудницької селищної ради Піщанського району Вінницької області (а.с.5).

Відповідно до довідки № 112 від 09 червня 2021 року, виадної виконкомом Піщанської селищної ради Вінницької області, позивач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , до складу її сім`ї входять: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та крім того, ОСОБА_1 дійсно виховує та здійснює лікування дитини з інвалідністю ОСОБА_3 (а.с.7)

Також до позовної заяви позивачем надано копію рішення обласної лікувально-консультативної комісії № 587 Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні, відповідно до якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має заключний діагноз: хвороба Пертеса зліва з помірним порушенням функції ходи, вкорочення лівої ноги на 2 см (а.с.8)

Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною першою ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2022 року встановлено в розмірі 2618 гривень

Згідно положень абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України).

На підставі викладеного, враховуючи беззаперечне визнання позовних вимог відповідачем, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази в їх сукупності, враховуючи майновий стан як відповідача, так і позивача, які є працездатними як за віком, так і за станом здоров`я, оскільки зворотнього під час судового розгляду не встановлено, беручи до уваги стан здоров`я дитини та можливість відповідача, який проживає окремо, надавати матеріальну допомогу на її утримання, суд погоджується із визначеним позивачем способом стягнення аліментів в частці від заробітку відповідача, та приходить до висновку про задоволення позову про стягнення аліментів на утримання дитини у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання їхньої спільної неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття, оскільки аліменти в даному розмірі суд вважає необхідними та достатніми для забезпечення потреб неповнолітньої дитини.

При вирішенні питання про судові витрати суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення закріпленні в ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, а відповідно до ст.4, 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору при подачі до суду позову про стягнення аліментів, у порядку ст.141 ЦПК України, враховуючи, ціну позову, яка у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців, є підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 992 гривні 40 копійок, у розмірі, який підлягав сплаті при зверненні з вказаним позовом до суду.

Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь витрати понесенні нею за надання юридичної допомоги в сумі 2000 гривень, на підтвердження чого надає квитанцію № 01 від 04 січня 2022 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.

Згідно правового висновку, який було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18, відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.

Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з тим, позивачем до позовної заяви не долучено та під час судового розгляду суду не надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про дійсну домовленість сторін про адвокатський гонорар та його розмір, містили розрахунок витрат за виконаний адвокатом обсяг робіт, а також документально підтверджували оплату гонорару, зокрема не надано договору про надання правової допомоги, відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку про оплату гонорару, що є підставою для відмови у стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 81, 83, 89, 133, 141, 142, 200, 206, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 430 ЦПК України, на підставі ст.51 Конституції України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 192 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Прийняти визнання позову відповідачем.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 , та проживає в АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом - 05 січня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів, відповідно до ст. 430 ЦПК України, допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 , та проживає в АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на користь держави судовий збір у сумі 992 гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його підписання шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

Сторони по справі:

позивач - ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;

відповідач - ОСОБА_2 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 , та проживає в АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя: