ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/6929/21 Номер провадження 22-ц/814/616/22Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О. С. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 17 листопада 2021 року (час ухвалення судового рішення з 10:14:20 год. по 10:37:26 год.; дата виготовлення повного тексту судового рішення 22 листопада 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

встановив:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 45 000 грн.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що з вини відповідача, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був фактично знищений автомобіль позивача; під час пригоди в автомобілі перебувала його дружина, яка отримала тілесні ушкодження, а також донька, яка отримала стрес.

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука 17 листопада 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення його вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджував, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини по справі, дав неправильну оцінку доводам і доказам, поданим позивачем в обґрунтування заявлених вимог.

Правом подачі відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

На підставі ч.13 ст.7 та ч.2 ст.369 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників процесу про розгляд справи.

Ураховуючи, що згідно з ч.1 ст.8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформувала учасників справи шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Полтавського апеляційного суду.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 квітня 2021 року у м.Кременчуці з вини ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль ВАЗ 211140, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 .

Згідно довідки №32817 КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» ОСОБА_3 , дружина ОСОБА_1 , 18 квітня 2021 року зверталася за медичною допомогою та їй встановлений діагноз: закрита травма грудної клітини.

Постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 28 травня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження №77 від 21 квітня 2021 року вартість матеріального збитку, завданого автомобілю ОСОБА_1 , дорівнює вартості автомобіля на момент дорожньо-транспортної пригоди і складає 91 238 грн; вартість автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди з урахуванням пошкоджень складає 18 333,30 грн.

18 червня 2021 року ПАТ «Страхова група «ТАС» здійснила виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 у сумі 72 904,70 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції визнав доведеним факт завдання позивачу моральної шкоди внаслідок пошкодження його автомобіля та, оцінивши встановлені обставини, визначив розмір відшкодування у сумі 10 000 грн.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що вони (доводи) зводяться до незгоди з оцінкою судом встановлених обставин.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ч.1 ст.1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини.

При визначенні розміру моральної шкоди суд в повній мірі врахував засади добросовісності, справедливості та розумності (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України), що входять до змісту принципу верховенства права, врахував розмір душевних страждань, яких позивач зазнав, характер майнових втрат (фактичне знищення автомобіля), а тому апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини, їм надано належну правову оцінку.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Докази та обставини, на які посилається скаржник у апеляційній скарзі, були належним чином досліджені судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують. Суд першої інстанції врахував як сам факт пошкодження автомобіля, так і характер (обсяг) такого пошкодження; суд першої інстанції також прийняв до уваги тяжкість і характер тілесних ушкоджень, які зазнала дружина позивача (легкі тілесні). Наведені фактичні обставини правомірно оцінені судом першої інстанції в аспекті вимог розумності і справедливості.

Європейський суд з прав людини вказав що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року), а тому оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не містять посилання на обставини, з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість чи обов`язок скасування або зміни судового рішення.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 17 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 21 лютого 2022 року

Головуючий О. А.Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов