Справа № 337/4292/21
Провадження №2/337/64/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Смірнової А.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова Заіра Арсенівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в якому вказала, що 14.07.2021 року вона, ознайомилась у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової З.А. з матеріалами виконавчого провадження 65041738, оскільки приватним виконавцем в рамках вказаного виконавчого провадження було звернуто стягнення на заробітну плату.

Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження було отримано копію постанови про відкриття виконавчого провадження №65041738 від 07.04.2021 року, згідно даних якої ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПРИВАТНІ ВЕСТИЦІЇ" звернувся до Третьої особи із заявою про примусове виконання виконавчого напису №3270 від 15.03.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано- Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. про стягнення суми боргу у розмірі 6217,28 гривень та суми оплати послуг нотаріуса у розмірі 700 гривень, а загалом: 6917,28 гривень.

При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження №65041738 було отримано копію виконавчого напису нотаріуса №3270 від 15.03.2021 року та копію Договору про надання позики на умовах фінансового кредиту, на якому було вчинено виконавчий напис.

При цьому, у виконавчому написі зазначено про те, що його вчинено на якомусь кредитному договорі №490928628 від 09.12.2014 року, який начебто укладався між нею та ПАТ «Дельта Банк», однак в матеріалах виконавчого провадження відсутній кредитний договір, а міститься вказана вище заява №003-06782-140813 від 14.08.2013 року, що оформлена у простій письмовій формі.

За змістом Виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 16.09.2019 року по 01.02.2021 року, загальна сума заборгованості становить 6917,28 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за тілом кредиту 2735,30 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 2614,10 гривень; заборгованість по комісіям 646,28 гривень; 3% річних 221,60 гривень, нотаріальні послуги 700 гривен.

За даними Виконавчого напису його було вчинено на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від року №1172.

Виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушеннями вимог чинного законодавства та на цій підставі підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Нею не отримувався кредит за Кредитним договором у зазначеній сумі.

Так дійсно, вона зверталась з питання отримання кредиту, однак грошові кошти отримані не були, оскільки Кредитний комітет фінансової установи прийняв рішення щодо відмови у видачі кредиту.

Матеріали виконавчого провадження не містять копій платіжних документів (квитанції, чеки тощо), які б вказували на отримання кредитних коштів.

У Виконавчому написі зазначено дату народження ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка не відповідає даті народження Позивача ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що додатково вказує на вірність тверджень Позивача щодо відсутності доказів отримання у кредит грошових коштів.

За змістом Виконавчого напису стягнення заборгованості з Позивача проводиться за період з 16.09.2019 року по 01.02.2021 року.

Однак, згідно п.п. 5, 9 Кредитного договору: строк дії договору з 06.12.2018 року по 04.01.2019 року; строк нарахування відсотків 30 днів по 04.01.2019 року; сума відсотків за договором складає 1 338,20 гривень.

Виходячи з цього, з 05.01.2019 року строк дії договору вважається закінченим і відповідно з цієї дати припиняється нарахування відсотків за договором.

Та незважаючи на це, згідно даних Виконавчого напису: відсотки та комісії фактично нараховувались після закінчення строку дії Кредитного договору за період з 16.09.2019 року по 01.02.2021 року; нарахована заборгованість з відсотків перевищує розмір відсотків, визначений умовами Кредитного договору.

Умовами Кредитного договору взагалі не передбачено нарахування комісій.

А тому, стягнення заборгованості за Виконавчим написом за період з 16.09.2019 року по 01.02.2021 року є незаконним та не має правових підстав.

Таке безпідставне нарахування заборгованості за Виконавчим написом свідчить про наявність спору відносно суми боргу.

Як вбачається зі змісту Виконавчого напису, право вимоги за кредитним договором було відступлене на користь Відповідача 16.09.2019 року - за Договором відступлення прав вимог №20190916-П від 16.09.2019 року.

Однак, Позивач не отримував жодного повідомлення та жодних документів щодо відступлення права вимоги за Кредитним договором, і фактично дізнався про факт укладення договору відступлення права вимоги за Кредитним договором лише зі змісту Виконавчого напису.

При цьому, Позивач не має в наявності копії такого договору, а отже не має можливості проаналізувати на яких умовах відступлене право вимоги, чи виконані такі умови (оплата чи ін.) та чи є право вимоги вже фактично переданим, які саме вимоги відступлені за таким договором і т.д.

При цьому, строк виконання обов`язку Позивача на користь Відповідача розпочнеться з дати отримання Позивачем доказів переходу до Відповідача прав за кредитним договором.

Отже, Виконавчий напис на користь Відповідача було вчинено до моменту виникнення у Позивача обов`язку виконання зобов`язання за кредитним договором саме на користь Відповідача, що виключає безспірність вимог Відповідача, викладених у Виконавчому написі.

Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Івано-франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем 15.03.2021 року за №3270, про звернення стягнення з громадянки України, якою є ОСОБА_1 , яка є Боржником за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №1-1-114716 від 06.12.2018 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимог №20190916-П від 16.09.2019 року є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПРИВАТНІ ІНВЕСТИЦІЇ" заборгованість за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №1 -1-114716 від 06.12.2018 року.

31.08.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання.

31.08.2021 року ухвалою суду зупинене стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем 15.05.2021 року за № 3270.

14.09.2021 року від відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» надійшов відзив на позов у якому, окрім іншого, вказано, що 06.12.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №1-1-114766, відповідно до якого сума кредиту 3700 гривень

ОСОБА_1 кредитні кошти не були повернуті, чим були порушені права ТОВ «КФ.ЮА» .

16.09.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» та ТОВ «КФ.ЮА» було укладено Договір факторингу №20190616-П, відповідно до умов якого ТОВ «КФ.ЮА» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» Права Вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги, а ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» зобов`язується їх прийняти та сплатити ТОВ «КФ.ЮА» суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 2.1, Договору факторингу №20190916-П, детальна інформація про вимоги, строк та порядок відступлення вимог між Банком та Новим кредитором, визначені у Додатках №1, №2, №3 до цього Договору.

У відповідності до вищезазначеного ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» набуло прав кредитора за Договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №1-1- 114766 від 06 грудня 2018 року(боржник - ОСОБА_1 ).

Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Разом з тим. Позивач не надав жодних доказів оплати заборгованості первісному кредитору - ТОВ «КФ.ЮА», а тому ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» має право вимагати виконання своїх зобов`язань за Кредитним договором.

15.03.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. було вчинено виконавчий напис №3270 про стягнення з заборгованості в загальнрму розмірі 6217,28 грн.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999р. а тому при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному переліку.

Таким чином, за змістом п.2 вказаного Переліку, а також Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02,2012 року, та ст.ст. 87 та 883У «Про нотаріат» заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені наведеним вище Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та підтверджують безспірність заборгованості. При цьому, дії нотаріуса при вчиненні виконавчого напису мають бути спрямовані на перевірку безспірності заборгованості.

Враховуючи, що за своєю суттю виконавчий напис є розпорядженням нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника, тобто в основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника, тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника.

Таким чином, на підставі вищезазначеного, при вчинені виконавчого напису приватним нотаріусом були дотримані вимоги ЦК України, ЗУ «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172, а тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

16.11.2021 року ухвалою суду зобов`язано ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» та Приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тараса Володимировича надати письмові відповіді на поставлені позивачем у позовній заяві запитання, в формі заяви свідка.

Ухвалою від 21.12.2021 року закрито підготовче провадження.

04.01.2022 року до суду від представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 16.11.2021 року.

Сторони, та учасники, у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

За дослідженими матеріалами справи, судом встановлено, що 15.03.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3270, щодо стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» з ОСОБА_1 , заборгованості яка виникла по Договору про надання позики на умовах фінансового кредиту №1-1-114716 від 06.12.2018 року, який укладений між ТОВ «КФ.ЮА» і ОСОБА_1 , правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «КФ.ЮА» за кредитним договором є ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» на підставі договору відступлення прав вимог №20190916-П від 16.09.2019 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.09.2019 року по 01.02.2021 року. Загальна сума заборгованості складає 6217,28 грн., яка включає: прострочена заборгованість по кредиту 2735,3 грн., заборгованість за відсотками 2614,1 грн., заборгованість за комісією 646,28 грн., 3% річних 221,6 грн., та за вчинення виконавчого напису 700 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової З.А. від 07.04.2021 року, відкрите виконавче провадження.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 34, 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172.

Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Постановою Кабінету Міністрів № 622 від 26.11.2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

При прийнятті постанови 22.02.2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

Згідно ч. 5 ст. 254 КАС України в редакції, що діяла на момент ухвалення вказаного судового рішення, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня - 22.02.2017 року, отже і п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» також втратив чинність з цього дня.

Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23.

В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.

Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду.

З викладеного вбачається, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затверджений постановою Кабінет Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, і не міг застосовуватись до кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем.

Згідно з позицією, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084/14 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, як вбачається з матеріалів, на підставі яких приватним нотаріусом був вчинений виконавчий напис, відсутні підтвердження надсилання письмової вимоги (повідомлення) про існування заборгованості. Крім того, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису.

Відповідачем не подано до суду належних та достатніх доказів щодо спростування доводів позивача.

Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 15.03.2021 року, вчинений Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 3270.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 229, 247, 263-265, 345 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем 15.05.2021 року за № 3270, про звернення стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), яка є боржником за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №1-1-114716 від 06.12.2018 року, укладеним з ТОВ «КФ.ЮА» (ідентифікаційний код: 41940643), правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимог №20190916-П від 16.09.2019 року є ТОВРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРИВАТНІ ІНВЕСТИЦІЇ», заборгованість за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №1-1-114716 від 06.12.2018 року.

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: