1Справа № 335/1472/22 2/335/1531/2022
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

21 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Стеценко А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Готель «Україна» Запорізької обласної ради про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплат, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП «Готель Україна» Запорізької обласної ради про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплат, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди.

Перевіривши матеріали заяви, суддя доходить до висновку, що вона не відповідає вимогам, встановленим ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У позовній заяві позивач зазначає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Разом із тим, суддею встановлено, що у позові позивачем заявлено декілька вимог, зокрема і стягнення моральної шкоди у розмірі 50 000 гривень.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного суду у своїй постанові від 28.11.2018 у справі №761/11472/15-ц дійшов висновку, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди, яка визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що ним заявлено п`ять окремих вимог майнового характеру, а саме: стягнення заборгованості із заробітної плати, стягнення компенсації за невикористану відпустку, стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплат, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, стягнення моральної шкоди.

Аналізуючи положення статей 94, 116, 117 КЗпП України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці», суддя доходить до висновку, що стягнення моральної шкоди не входить до структури заробітної плати і не є тотожнім його стягненню.

Тому позивач не звільнений від сплати судового збору, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який, відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік», станом на 01.01.2022 року становить 2481,00 грн.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документу, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, за вимогу про відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. на наступні платіжні реквізити для його перерахування: Отримувач: ГУК у Зап.обл/м.Зап. Вознес./22030101; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997; Номер рахунку (IBAN): UA0008513; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. За таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватися встановленого державою порядку (справа «Голдер проти Сполученого Королівства», рішення від 21.02.1975).

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 175,177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки мають бути усунені протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду документів, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп. або документу, що підтверджує підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону.

У разі усунення у вказаний строк недоліків, позовна заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві з доданими до неї документами не пізніше 5-ти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 19, 95,175, 177, 185 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Готель «Україна» Запорізької обласної ради про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплат, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди залишити без руху.

Надати позивачу строк десять днів з дня вручення цієї ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позову.

Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Стеценко