КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 року

справа № 756/336/21-ц

провадження № 22-ц/824/2854/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.,

при секретарі: Русинчук І.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - Держава Україна в особі Міністерства юстиції України, Окружного адміністративного суду м. Києва, головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 серпня 2021 року, постановленого під головуванням судді Волкової С.Я., у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України, Окружного адміністративного суду м. Києва, головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про відшкодування шкоди, заподіяної незаконною бездіяльністю суду,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася із вищевказаним позовом, в якому просила стягнути з Держави Україна 300 000,00 грн моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що пред`явила позов до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, 08.04.2020 р. Окружним адміністративним судом м. Києва відкрито провадження в адміністративній справі № 640/7754/20, втім справа не розглянута, на заяву щодо надання копії судового рішення по справі позивач відповіді не отримала.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25 серпня 2021 позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвали нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішення суду постановлено із порушенням норм законодавства, порушенням принципів права та з неповним з`ясуванням всіх обставин справи. Судом першої інстанції не враховано наявність у позивача моральних страждань, завданих внаслідок бездіяльності Окружного адміністративного суду м. Києва. Апелянт вважає, що завдана моральна шкода підлягає відшкодуванню Державою Україна.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Окружного адміністративного суду м. Києва просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Вважає подану апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Зазначає про те, що рішення суду, і відповідно дії або бездіяльність судів можуть оскаржуватись виключно у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій та рішень до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи незалежним судом.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, провадження у справі закрити. Посилається на те, що оскарження дій суддів (судів), щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ. Вважає, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають розгляду в судовому порядку, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Міністерства юстиції України просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження завдання шкоди діями Держави Україна.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник Міністерства юстиції України проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представником Окружного адміністративного суду м. Києва подано клопотання про розгляд справи без його участі.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із відсутності доказів того, що діями Держави Україна позивачу завдано моральних страждань.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.04.2020 р. відкрито провадження в адміністративній справі № 640/7754/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 1173, 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи діями, бездіяльністю їх посадовими або службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів чи осіб.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

У відповідності до вимог ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись з позовом, ОСОБА_1 посилалася на ту обставину, що адміністративним судом справа не розглянута впродовж розумного строку, та вказувала на обмеження права позивача щодо належного їй майна у зв`язку із дією арешту, накладеного на майно та кошти позивача в рамках виконавчого провадження. Вважає бездіяльність суду щодо дотримання судових процедур під час розгляду справи протиправною та такою, що призвела до порушення Державою Україна конвенційних прав та завдала позивачу моральної шкоди, що полягає у душевних стражданнях, емоційній пригніченості та у приниження честі, гідності та ділової репутації.

В матеріалах справи наявна постанова державного виконавця від 07.11.2019 року про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу від 28.07.2020 року встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Позивачем не доведено факт заподіяння їй моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, що унеможливлює встановити причинний зв`язок між діями (бездіяльністю) суду і шкодою.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги про порушенням судом принципів права та неврахування у позивача моральних страждань, завданих внаслідок бездіяльності Окружного адміністративного суду м. Києва судом не приймається, оскільки висновки суду про необґрунтованість позовних вимог відповідають встановленим обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Чинним законодавством чітко визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, у тому числі й відшкодування моральної шкоди. Захист права на відшкодування шкоди забезпечується в судовому порядку, а саме в порядку цивільного судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 р., справа №522/1021/16-ц).

Враховуючи, що позивач звернулась із вимогами про відшкодування моральної шкоди, яка на її думку завдана внаслідок бездіяльності суду, та розгляд відповідних вимог передбачено положеннями цивільного законодавства, зокрема статтями 23, 1173, 1174 Цивільного кодексу України, підстави для закриття провадження у справі відсутні.

Рішення суду від 25 серпня 2021 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді