Справа № 456/5712/21
Провадження № 2/456/138/2022
РІШЕННЯ

іменем України

17 лютого 2022 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Карпин О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить визнати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , укладений 03 липня 2020 року у Стрийському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №8, недійсним з моменту його укладення. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 03 липня 2020 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Стрийському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис № 8. Однак з відповідачем позивач була знайома з 07 квітня 2016 року та іноді зустрічались. Влітку 2020 року відповідач запропонував позивачу вийти за нього заміж. Оскільки позивач бажала створити свою сім`ю, тому погодилась на цю пропозицію і сподівалась, що таке саме бажання має і відповідач. Але після реєстрації шлюбу для позивача абсолютно нічого не змінилось, оскільки позивач чекала, що відповідач поселиться разом нею, що вони будуть разом вести господарство, жити як чоловік і жінка та підтримувати один одного. Однак відповідач, як проживав у своєї мами до реєстрації шлюбу, так і залишився проживати в неї.Після реєстрації шлюбу відповідач попросив зареєструвати його у власному будинку позивача. Позивач сподівалась, що після того, як вона його зареєструє в своєму будинку, він перейде жити до неї і вони створять свою сім`ю. Однак відповідач постійно обдурював позивача, принижував її честь та гідність та після реєстрації відповідача в будинку позивача так і не перейшов до неї жити. Після реєстрації шлюбу відповідач перестав спілкуватися з позивачем та постійно намагається уникати її. Така поведінка переконала позивача в тому, що реєструючи з нею шлюб, відповідач не мав наміру створити сім`ю, дітей від вказаного шлюбу у сторін немає, а тому позивач просить визнати шлюб недійсним.

Позивач та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримали, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просять позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечує проти визнання шлюбу недійсним.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти, а позов задовольнити.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 03 липня 2020 року у Стрийському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 03.07.2020 Стрийським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Згідно ч.1 ст.21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

На підставі ст. 40 Сімейного Кодексу України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.

Згідно ст.44 СК України у випадках, передбачених статтями 39-41 Сімейного Кодексу України, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації.

У відповідності до ст.45 Сімейного Кодексу недійсний шлюб, а також шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя, а також прав та обов`язків, які встановлені для подружжя іншими законами України.

П. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що за рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі фіктивності (ст. 40 СК України).

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Крім цього, як вбачається із позиції, що міститься у ухвалі колегії судців судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 жовтня 2013 року у справі № 6-5691св13, відсутність мети щодо створення сім`ї може стосуватися як бажань однієї особи, що реєструє шлюб за ситуації існування мети створення сім`ї у іншої особи, так і двох осіб одночасно за їх взаємною згодою та обізнаністю. Причини реєстрації фіктивного шлюбу можуть бути різними, як правило вони пояснюються та обумовлюються бажанням отримати певні права, підставою виникнення яких самостійно чи у складі інших юридичних фактів є шлюб, наприклад, отримання спадщини, житлової площі тощо. У випадку встановлення фіктивності шлюбу намір визначається стосовно речей неправового характеру - бажання проживати разом, вести спільне господарство, дбати про добробут та моральний стан сім`ї тощо.

Умовою дійсності шлюбу є наявність взаємної згоди осіб, які беруть шлюб, воля цих осіб повинна бути спрямована на створення сім`ї. Зі змісту шлюбно-сімейних правовідносин, поняття шлюбу, а також положень СК України та зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що при розгляді спорів щодо фіктивності шлюбу судам необхідно встановити всі обставини справи, зокрема, стосунки подружжя до шлюбу, його тривалість, спільне проживання, у разі тимчасового або роздільного проживання, його причини, ведення господарства подружжям у шлюбі, набуття спільного майна, інші докази, які б свідчили про бажання створити сім`ю чи про його відсутність. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України № 6-7505св09.

Судом встановлено, що укладаючи шлюб, відповілач фактично не мав наміру створити сім`ю та набути права та обов`язки подружжя. З моменту реєстрації шлюбу сторони не проживали разом, спільного господарства не вели, спільного сімейного бюджету не мали, спільно набуте майно у них відсутнє та спільних дітей немає.

Враховуючи вищевказані обставини, а також той факт, що відповідач повністю визнав позов, суд приходить до висновку про те, що між сторонами був укладений шлюб без наміру створити сім`ю та набуття прав та обов`язків подружжя, а тому він є фіктивним, що є підставою для визнання його недійсним.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у виді сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу.

Керуючись ст. ст. 206, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 03 липня 2020 року у Стрийському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №8, недійсним з моменту його укладення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 грн. сплаченого судового збору, 4000 грн. витрат на правову допомогу, а всього разом 4908 грн. (чотири тисячі дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 21.02.2022 року.

Головуючий суддя С. С. Сас