Справа №949/233/22
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

18 лютого 2022 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Отупор К.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Дубровицької міської ради про призначення опікуна особі, що визнана недієздатною,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою та просить призначити його опікуном недієздатної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Крім того, заявник одночасно із заявою про призначення опікуна особі, що визнана недієздатною ,подав заяву про витребування доказів, а саме: просить витребувати в Органу опіки та піклування Дубровицької міської ради подання органу опіки та піклування про доцільність призначення його опікуном недієздатної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частина 3 ст. 294 ЦПК України передбачає, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Отже, вирішуючи питання про прийняття заяв по справах в порядку окремого провадження, суддя повинен враховувати, що ці заяви повинні відповідати загальним правилам щодо змісту і форми заяви, встановленим статтям 175, 177 ЦПК України.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України).

Частиною 3 ст. 42 та ч. 4 ст. 294 ЦПК України визначено, що у справах окремого провадження учасниками справи є заявники і заінтересовані особи.

Зі змісту заяви вбачається, що заінтересованою особою заявником ОСОБА_1 зазначено Орган опіки та піклування Дубровицької міської ради.

Відповідно до ст. 56 ЦК України, органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Окрім того, відповідно до п. 1.3 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила), органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Згідно з п.1.4. Правил, безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається у межах їх компетенції на відповідні відділи й управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад.

Пунктом 1.9 Правил передбачено, що керівництво органами опіки та піклування і контроль за їх діяльністю здійснюють обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації та виконавчі комітети вищестоящих рад.

Отже, з аналізу вищевикладеного вбачається, що саме виконавчий комітет Дубровицької міської ради Сарненського району Рівненської області, як орган опіки та піклування, наділений правом приймати участь у вирішенні питань про встановлення і припинення опіки та піклування, що також кореспондується з п. 1.7 Правил.

Законодавець у ч.ч. 3, 5 ст. 177 ЦПК України зобов`язує додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Так, заявник у заяві посилається на норму ч. 1 ст. 60 ЦК України, відповідно до якої, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Проте до заяви, вказаного у ч. 1 ст. 60 ЦК України, подання органу опіки та піклування заявник не надав.

Водночас, до заяви заявником додано заяву про витребування доказів в якій він просить витребувати в Органу опіки та піклування Дубровицької міської ради подання про доцільність призначення його опікуном недієздатної ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи вправі подати до суду клопотання про витребування доказів лише у разі неможливості самостійно надати цей доказ.

Частиною 2 ст. 84 ЦПК України передбачено обов`язок учасника справи зазначити у клопотанні про вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійно отримання цього доказу.

Однак заявник, нехтуючи вимогам вказаної норми закону, у своїй заяві не вказує про вжиті ним заходи для отримання самостійно подання про можливість призначення його опікуном, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійно отримання цього подання та чи взагалі звертався він до органу опіки та піклування із заявою для отримання подання про можливість призначення його опікуном, а лише вказує, що таке подання йому необхідне для забезпечення всебічного та повного розгляду справи.

Однак, слід зауважити, що прерогатива подання суду подання про можливість призначення опікуном покладено законодавцем саме на особу, яка звертається до суду з відповідними вимогами.

При цьому слід наголосити на тому, що подання, яке просить витребувати заявник, не можна розцінювати як "доказ" у розумінні цивільно-процесуального законодавства, оскільки такий документ не може встановлювати наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги заявника, а лише слугує підставою для призначення його опікуном.

Водночас, варто зазначити, що норма ч. 1 ст. 60 ЦК України безпосередньо пов`язана з визнанням особи недієздатною.

Оскільки рішення про визнання особи недієздатною уже наявне, що, у свою чергу виключає випадок, встановлений ст. 60 ЦК України, то необхідно звернути увагу заявника на ст. 63 ЦК України в якій визначено, що саме орган опіки та піклування призначає опікуна або піклувальника лише за його письмовою заявою та на підставі встановлених для цього документів, таких як копії рішення суду про визнання потенційного підопічного недієздатною особою, актів обстеження житлових умов потенційного опікуна та підопічного, довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб (потенційного опікуна та підопічного), висновок про стан здоров`я потенційного опікуна, довідки про відсутність судимості потенційного опікуна, довідки про дохід з місця роботи потенційного опікуна за останні 6 місяців або декларація про доходи за останній рік, копії документів, які підтверджують родинні відносини потенційного опікуна та підопічного, заяви повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом із потенційним опікуном про надання згоди на призначення його опікуном та інших, у разі необхідності.

Зазначено також дублюється у п. 3.1. Правил, де значиться, що для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник.

При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.

Однак, доказів того, що заявник звертався до органу опіки та піклування - виконкому Дубровицької міської ради, із письмовою заявою про призначення його опікуном недієздатної ОСОБА_2 в результаті чого йому було відмовлено в наданні такого статусу, що послугувало звернення з даною заявою до суду, до заяви не додано.

Пунктом 1.8. Правил передбачено, що рішення органів опіки і піклування про призначення чи звільнення опікунів і піклувальників від виконання своїх обов`язків, а також з інших питань опіки і піклування можуть бути оскаржені в установленому законом порядку.

Крім того, законодавець у Законі України "Про судовий збір" визначив, що за подання до суду заяви у справах окремого провадження, справляється судовий збір.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати судового збору встановлені Законом України "Про судовий збір".

Заявник, як на підставу звільнення від сплати судового збору, у заяві посилається на ч. 2 ст. 299 ЦПК України, згідно якої судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Слід зауважити, що вказана норма закону знаходиться в Розділі ІV Глави 2 "Розгляд судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Отже, із зазначено слідує, що вказана норма закону не підлягає застосуванню, оскільки вимог, які передбачає вказана глава, заявником не заявлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2022 рік" визначено, що з 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2481 грн.

Згідно п. 4 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду заяви у справах окремого провадження, ставка судового збору для фізичної особи становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 496,20 грн.

Таким чином, заявнику слід додати документ, що підтверджує сплату ним судового збору у встановлених розмірі за наступними платіжними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у Рівн.обл/Дубров.м.тг/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38012494

Банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0017511

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дубровицький районний суд Рівненської області (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Отже, подаючи заяву до суду, заявник не виконав визначені законодавством та зазначені вище вимоги до заяви.

Відтак заявнику необхідно виправити вищевказані недоліки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 року та "Круз проти Польщі" від 19 червня 2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення заяви без руху жодним чином не перешкоджає заявнику у доступі до правосуддя після усунення недоліків заяви.

За таких обставин, в силу ч. 1 ст. 185 ЦПК України, вважаю за необхідне заяву залишити без руху, надавши заявнику строк п`ять днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Залишити без руху заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Дубровицької міської ради про призначення опікуна особі, що визнана недієздатною та надати заявнику для усунення вищевказаних недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду: Отупор К.М.