Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1472/21

07 лютого 2022 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Битківського Л.М.,

з участю секретаря Остапишин І.Р., Полек Х.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Богородчани, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на оплату за навчання дочки ОСОБА_5 в розмірі 26158 грн.

В судовому засіданні заявлені вимоги мотивувала тим, що відповідач живе окремо від сім`ї, шлюб між ними розірвано. Добровільно коштів на утримання дочки ОСОБА_5 не надає. 28 травня 2021 року з досягненням нею повноліття звернулася до суду про стягнення аліментів з відповідача до закінчення дочкою стаціонарного навчання, тобто до червня 2022 року. Рішенням Богородчанського районного суду постановлено стягнення з ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання у розмірі 3000 гривень щомісячно. Також зазначила, що дочка з вересня 2018 року навчається стаціонарно на контрактній основі в Івано-Франківському базовому медичному коледжі. Вона є студентом четвертого курсу. За навчання у період 2018-2019 навчального року сплатила кошти у розмірі 11950 грн та за період навчання 2020-2021 року кошти у сумі 13079 грн. Окрім того, зазначила, що несе витрати на проживання дочки, її харчування, проїзди, одяг та інші побутові необхідності, а тому просила постановити рішення про стягнення з відповідача додаткових витрат на оплату за навчання дочки ОСОБА_5 у розмірі по 26158 гривень.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позивних вимог позивачки. Крім того, представник відповідача адвокат Гандзюк І.Р. наполягала на доводах, викладених у відзиві та просила взяти до уваги зміст Постанови ВС №336/1488/19 від 26.08.2020, відповідно до якої до особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Наявність таких особливих обставин підлягає доведенню в судовому засіданні. При цьому, навчання у вищих навчальних закладах для здобуття професійної освіти не відносить до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини.

Також, представник відповідача дадала, що наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. У випадках, коли повнолітня дитина потребує допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею 23 років, правила статті 185 Сімейного кодексу України (далі - СК України) не підлягають до застосування. Вказує, що сам по собі факт оплати позивачкою витрат на навчання дитини до досягнення нею повноліття не робить такі витрати додатковими у розумінні статті 185 СК України.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що у задоволені позову слід відмовити.

Судом встановлено, що відповідач є батьком народженої у шлюбі з позивачкою доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами розірвано, сторони проживають порізно.

Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області, задоволено позов ОСОБА_1 , ухвалено стягувати з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Дочка ОСОБА_5 досягала повноліття.

Згідно з довідкою Комунального закладу фахової передвищої освіти «Івано-Франківського медичного фахового коледжу» Івано-Франківської обласної ради №219-Е від 31 березня 2021 року, ОСОБА_5 дійсно навчається у даному медичному коледжі на контрактій основі. Термін закінчення коледжу червень 2022 року.

Фактичні витрати на навчання дитини підтверджені наданими доказами (копіями заявок на переказ готівки), сплачені позивачкою та становлять: 13079,50 гривень (оплата за навчання), платіж проведений 19 серпня 2020 року та 13079,50 гривень (оплата за навчання), платіж проведений 20 травня 2021 року.

Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області у справі від 25 серпня 2021 року, стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на повнолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 1,2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. На обох батьках лежить однакова відповідальність за виховання і розвиток дитини. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини найкращі інтереси дитини є предметом основного піклування батьків.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись з позовом до суду, ОСОБА_1 посилалася на те, що у зв`язку із навчанням дитини на контрактій основі у Комунальному закладі фахової передвищої освіти «Івано-Франківського медичного фахового коледжу» Івано-Франківської обласної ради за спеціальністю «Медсестринство» нею особисто, уже після припинення спільного проживання з відповідачем сплачено кошти за навчання у розмірі 13079,50 гривень.

Навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.

Враховуючи встановлені обставини, правовий висновок, що зробив Верховний Суд у постанові від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17, відповідно до якого витрати на навчання дитини не належать до особливих обставин, приблизний перелік яких визначений статтею 185 СК України.

Отже суд, оцінивши обставини срави та подані сторонами докази прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.185, 263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення 26158 грн додаткових витрат на оплату навчання дочки ОСОБА_5 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л. М. Битківський