ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 682/392/21

Провадження № 22-ц/4820/24/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М., секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю : позивача, її представника, відповідача ОСОБА_1 , її представника

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 682/392/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2021 року в складі судді Шевчука В.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на її користь 66 283 грн спричиненої матеріальної шкоди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилалася, що вона є власником 58/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . У лютому 2019 року домовилася з відповідачами про купівлю-продаж 58/100 частин вказаного будинку за 7500 доларів США. На підтвердження досягнутої домовленості відповідачка ОСОБА_1 передала в якості авансу за частину будинку 2000 доларів США, а решту суми вартості будинку відповідач мала сплатити в день оформлення договору купівлі-продажу, а саме до 31 грудня 2019 року, про що написала розписку. Проте, ОСОБА_3 виявив бажання провести в частині будинку ремонт, щоб на момент укладення самого договору купівлі-продажу будинок був цілком придатний для проживання його сім`ї, тому на підставі цієї домовленості йому було надано ключі від будинку. Позивач посилалася, що на момент передачі ключів будинок був придатним для проживання, а з часом, ОСОБА_3 розпочав ремонт у приміщенні, перевіз в будинок власні речі, зі слів сусідів, час від часу там ночував. Відповідачі неодноразово просили зачекати із з остаточним розрахунком, при цьому користувалися будинком і проводили ремонтні роботи.

ОСОБА_2 вказувала, що на початку літа 2020 року, коли всі документи були готові, вона наполягала на остаточному розрахунку, однак в результаті ОСОБА_1 повідомила, що вони відмовляються сплачувати кошти та не бажають купувати будинок. При цьому ОСОБА_1 вимагала повернення сплачених нею коштів в рахунок ремонту. Після повернення ключів від будинку виявилося, що було демонтовано систему опалення та освітлення, знесено внутрішні стіни, зруйновано підвіконня, демонтовано стелю та керамічну плитку зі стін, знято міжкімнатні двері, шпалери тощо. Згідно висновку вартість майнового (матеріального) збитку становить 66 283 грн, вказана сума є розміром завданих збитків, яку ОСОБА_2 просила стягнути з відповідачів на свою користь.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2021 року, позов задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 66 283 грн матеріальної шкоди, стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати 908 грн судового збору та 4000 грн витрат на проведення експертизи.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, вважає його незаконним та необґрунтованим, оскільки висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Апелянт посилається, що в лютому 2019 року вона познайомилися із ОСОБА_2 , яка продавала частину будинку по АДРЕСА_1 , яка в подальшому не була виділена з будинку в окремий майновий об`єкт, як окрема частина будинку. Між ними було досягнуто згоди щодо купівлі-продажу будинку та ціни, позивач мала в строк до 31 грудня 2019 року закінчити оформлення документів необхідних для продажу будинку, але не зробила цього. Апелянт зазначає, що станом на грудень 2019 року в неї не було всієї суми коштів, але в лютому 2020 року вона могла повністю розрахуватися з позивачкою, проте позивачка не виготовила на той час документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу частини будинку, тому вона вирішила відмовитися від купівлі у позивачки частини будинку, а ОСОБА_2 взагалі відмовилася надати будь-які документи щодо права власності на будинок, як виявилося в ході розгляду справи документи були виготовлені лише в серпні 2020 року. Крім того, вказує апелянт, що частина будинок не була придатна для проживання, оскільки позивачка не проживала в ньому, стіни в усіх без виключення кімнатах були зруйновані грибком, покриті цвіллю, тому приміщення потребує значних вкладень і капітального ремонту. Також ОСОБА_1 вказує, що висновок експерта, доданий до матеріалів справи, є неналежним та нікчемним, так як при його складанні не враховано вік та вартість матеріалів, які були демонтовані у зв`язку із їх пошкодженням грибком та пліснявою. Все майно, яке було в будинку, там і залишилось: батареї, зняті двері, плитка, касетони. Апелянт вважає, що своїми діями вони з відповідачем не зруйнували будинок, як вказує позивачка, а навпаки зробили частковий ремонт , побудувавши нову грубку, стіну між кімнатами, зняли стару штукатурку, все обробили протигрибковим засобом, тому після цього стан приміщення навпаки покращився. Cвідків, які були допитані в суді першої інстанції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , надали суду неправдиві покази, оскільки є сусідкою позивачки ОСОБА_2 .

Тому ОСОБА_1 , просила скасувати рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає її безпідставною та необґрунтованою. Посилається, що вона є власником частини житлового будинку АДРЕСА_1 , між нею та відповідачами було досягнуто домовленості щодо купівлі-продажу вказаної частини будинку, на підтвердження досягнутих домовленостей ОСОБА_1 написала відповідну розписку та виплачувала частинами вартість придбаного майна, остаточний розрахунок мав бути проведений до 31 грудня 2019 року. Дійсно, на визначену дату проведення повного розрахунку не було виготовлено усі необхідні документи для продажу будинку, але і у відповідачів не було можливості сплатити всю суму коштів, проте вона просила зачекати ще тиждень для виготовлення останньої довідки необхідної для здійснення угоди купівлі-продажу, натомість відповідачі взагалі прийняли рішення про відмову від купівлі частину будинку. ОСОБА_2 вказує, що ще влітку 2019 року вона передала ключі відповідачам ключі, оскільки вони хотіли розпочати ремонт в будинку. Після проведення ремонтних робіт відповідачі відмовилися укладати договір, тому не набули права власності на житловий будинок. Отже, не володіючи на законних підставах житлом, відповідачі здійснили ремонтні роботи, чим завдали їй матеріальної шкоди, розмір якої підтверджено Звітом про незалежну оцінку майна, який складений 28 серпня 2020 року і є належним доказом по справі, так як позов про відшкодування шкоди поданий протягом шести місяців з моменту його складення.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - зміні з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Так судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 на підставі договору про поділ нерухомого майна на праві власності належить ј частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , площею 70,5 кв.м., житлової площею 40 кв.м.

В лютому 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 домовились про купівлі-продаж, належної їй частини даного будинку та укладення в майбутньому відповідного нотаріально посвідченого договору.

19 лютого 2019 року ОСОБА_1 написала розписку за змістом якої передала ОСОБА_2 2000 доларів США в якості авансу за купівлю належної останній частини будинку в АДРЕСА_1 , при передачі остаточної суми в строк до 31.12.2019 року продавець має передати покупцю документи на володіння будинком.

На зворотній стороні розписки наявні записи про передачу ОСОБА_3 та відповідно отримання позивачкою ОСОБА_2 19.04.2019 року 1000 доларів США, 21.08.2019 року 900 доларів США, а всього 1900 доларів США.

Як вбачається з розписки від 19 лютого 2019 року, ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 2000 доларів США в якості авансу за купівлю належної позивачу частини будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

В свою чергу продавець ОСОБА_2 зобов`язується при отриманні всієї остаточної суми 5500 доларів США передати документи на володіння житлом.

Відповідачі за власні кошти до укладення договору купівлі-продажу з лютого 2019 року почали проводити ремонтні роботи в даному житловому будинку шляхом, здійснивши при цьому демонтаж шпалер, частини внутрішніх стін, демонтаж батарей опалення тощо, однак в послідуючому у визначеній розписці про передачу авансу строк 31.12.2019 року сторони нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу частини будинку не уклали, відповідачі не набули права власності на нерухоме майно та ремонт відповідно закінчений не був, а приміщення залишилось в непридатному для проживання стані та потребує проведення ремонтних робіт для приведення в попередній стан.

В зв`язку з цим позивач звернулась до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої відповідачами при проведенні ремонтних робіт, які не були закінчені.

Згідно Звіту про незалежну оцінку майна вартість відновлювального ремонту житлового будинку по АДРЕСА_1 з урахуванням вартості будівельних матеріалів складає 66283 грн.

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Положеннями статті 319 ЦК України (ч. ч. 1, 2, 4, 5) передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства.

Частинами 1 і 2 статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За правилами статті 1166 Цивільного кодексу України, що регламентує загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, прийшов до висновку що між сторонами виникли правовідносини щодо набуття майна без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), тому завдані позивачу матеріальні збитки повинні відшкодовуватися відповідачами в зв`язку з пошкодженням цього майна.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, однак вважає, що при визначенні розміру збитків суд не звернув увагу на ту обставину, що в звіті про незалежну оцінку майна у вартості відновлювального ремонту житлового будинку по АДРЕСА_1 визначено вартість монтажу опалення з врахуванням вартості робіт та матеріалів, а саме монтажу газопроводів з водогазопровідних труб, поліетиленових труб встановлення газових апаратів конвективних опалювальних на загальну суму 9672 грн.

Однак відповідачі пояснили, що вони лише демонтували опалювальні батареї, які є в наявності, а не всю опалювальну систему.

Крім того позивачем не доведено факт наявності конвективних опалювальних газових апаратів в будинку до проведення ремонтних робіт та їх пошкодження чи знищення відповідачами.

За таких обставин колегія судді вважає, що рішення суду підлягає зміні та з відповідача на користь позивача у відшкодування завданої шкоди слід стягнути 56611 грн. (66283-9672).

Доводи апеляційної скарги, що частина будинок не була придатна для проживання, оскільки позивачка не проживала в ньому, стіни в усіх без виключення кімнатах були зруйновані грибком, покриті цвіллю, тому приміщення потребувало значних вкладень і капітального ремонту, своїми діями вони з відповідачем не зруйнували будинок, як вказує позивачка, а навпаки зробили частковий ремонт, побудувавши нову грубку, стіну між кімнатами, зняли стару штукатурку, все обробили протигрибковим засобом, тому після цього стан приміщення навпаки покращився слід відхилити.

Як зазначено вище відповідачі без достатніх на те правових підстав щодо права власності на спірний об`єкт нерухомості здійснювали ремонтні роботи в спірному будинку, однак письмових доказів того, що стан приміщення навпаки покращився у вигляді висновку експерта, спеціаліста тощо суду не надали.

В той же час, такі твердження суперечать письмовому звіту про незалежну оцінку майна щодо вартості відновлювального ремонту житлового будинку по АДРЕСА_1 .

При цьому, апелянт теж не надала в спростування даного Звіту жодного доказу.

Згідно положень ст. 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції змінює розподіл судових витрат.

Суд стягнув з відповідачів на користь позивача 908 грн. судового збору а 4000 грн. витрат на проведення спеціалістом дослідження розміру заподіяних збитків.

Оскільки позов задоволено частково на суму 56611 грн. 85,4% від ціни позову, то з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в сумі 775,43 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (56611х100/66283=85,4%х908/100) по 387,5 грн з кожного та 3416 грн. витрат на проведення спеціалістом дослідження розміру заподіяних збитків (85.4%х4000:100) по 1708 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2021 року змінити, виклавши абзац другий та третій резолютивної частини рішення в наступній редакції:

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_3 , паспорт № НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий РВ УМС України у Хмельницькій області) 56611 грн. у відшкодування майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по 387,5грн. з кожного судового збору та по 1708 грн. з кожного витрат на проведення спеціалістом дослідження розміру заподіяних збитків.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 лютого 2022 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчука

Л.М. Грох