Справа №295/6213/19 Головуючий у 1-й інст. Перекупка І.Г.
Категорія 84 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

23 лютого 2022 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого: Павицької Т. М.,

суддів: Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 березня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, у якому просив поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнавши за ним та за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 12 березня 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 14 липня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задоволено. Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 березня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 . Вирішено питання судових витрат.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Житомирського апеляційного суду від 14 липня 2020 року залишено без змін.

22 жовтня 2021 року ОСОБА_1 подала до суду першої інстанції заяву про перегляд рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 березня 2020 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 02 лютого 2022 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 березня 2020 року по цивільній справі №295/6213/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя направлено для розгляду до Житомирського апеляційного суду.

Перевіривши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, ухвалу суду, суд приходить до висновку про повернення справи до суду першої інстанції з огляду на наступне.

У ЦПК України в розділі V «Перегляд судових рішень» у главі 3 «Перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами» містяться положення, які визначають підстави і порядок перегляду, коло суб`єктів звернення із заявою про перегляд судових рішень, об`єкти перегляду, а також компетенцію (процесуальні повноваження) судів, які здійснюють такий перегляд.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно ст. 425 ЦПК України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Перегляд судових рішень, що набрали законної сили за нововиявленими обставинами, є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

При вирішенні заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами суд, з урахуванням змісту статті 423 ЦПК України, має перевірити наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Лише при перегляді рішення у випадку його скасування за нововиявленими обставинами, суд зобов`язаний дати оцінку цим обставинам на наявність чи відсутність підстав для задоволення позову.

Процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинна відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, цивільному процесуальному закону та має бути збалансована з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами вбачається, що заявник просить переглянути рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 березня 2020 року.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 02 лютого 2022 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 березня 2020 року направлено для розгляду до Житомирського апеляційного суду.

Згідно з положеннями ст.8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Положеннями ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З цього приводу ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Принцип правової визначеності - загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності.

Принцип правової визначеності є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права. Про це у низці своїх рішень зазначає, зокрема, Європейський Суд з прав людини. У своїх рішеннях Конституційний Суд України також посилається на принцип правової визначеності, наголошуючи на тому, що він є необхідним компонентом принципу верховенства права.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства.

Відступи від принципу правової визначеності виправдані лише у випадках необхідності при обставинах істотного і непереборного характеру, зокрема, відступ від цього принципу допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи («Сутяжник проти Росії» (Sutyazhnik v. Russia) від 23 липня 2009 року, заява № 8269/02, § 35).

Відповідно до ч.3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Отже, за змістом ч.3 ст. 429 ЦПК України за наслідками розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами суд може ухвалити тільки судове рішення про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишення відповідного судового рішення в силі; про задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасування відповідного судового рішення та ухвалення нового рішення чи зміни рішення; про скасування судового рішення і закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

Частиною 1 ст. 31 ЦПК України визначено конкретні випадки коли суд має право передати справу на розгляд іншому суду, а саме, якщо: 1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; 3) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Відтак, вимоги ст. ст. 31, 429 ЦПК України не передбачають право суду передати заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами на розгляд до іншого суду.

З огляду на те, що заявник звернувся до суду першої інстанції саме про перегляд рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 березня 2020 року, суд першої інстанції у порушення ст. ст. 31, 425, 429 ЦПК України вийшов за межі своєї компетенції, направивши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами для розгляду до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, цивільна справа №295/6213/19 за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 березня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя підлягає поверненню до Богунського районного суду м. Житомира.

Керуючись ст. 31, 425, 429, 374 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Повернути цивільну справу №295/6213/19 за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 березня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя до Богунського районного суду м. Житомира.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді