Справа № 2-1083/2003
Номер провадження 4-с/383/1/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючої судді Адаменко І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Зербул С.В.,

заявника - адвоката Бабич С.В.,

начальника Бобринецького відділу ДВС - Почкай М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області справу №2-1083 за скаргою адвоката Бабич Світлани Володимирівни в інтересах боржника ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 та Бобринецький відділ державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), на бездіяльність Бобринецького відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) та зобов`язання вчинити дії щодо скасування арешту з нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із скаргою на бездіяльність Бобринецького відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) та зобов`язання вчинити дії щодо скасування арешту з нерухомого майна.

Скарга обґрунтована тим, що у липні 2003 року ОСОБА_2 звернувся до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08.10.2003 року позов задоволено. Стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 12000,00 грн. та витрати з державно мита в сумі 120 грн. Рішення суду набрало законної сили. Державним виконавцем 29 березня 2004 року винесено постанову про накладення арешту на все майно, що належить ОСОБА_1 . У кінці листопада 2021 року він звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Трошиної С.А. з приводу оформлення угоди купівлі продажу належної йому земельної ділянки і йому стало відомо, що на його нерухоме майно накладено арешт та оголошена заборона його відчуження. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №272726286 від 01.09.2021 року, на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Бобринецького районного управління юстиції від 29.03.2004 рок, державним реєстратором накладено арешт на нерухоме майно, належне ОСОБА_1 . Рішення про державну реєстрацію обтяжень від 02.10.2008 року на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Бобринецького районного управління юстиції від 29.03.2004 року без зазначення, в інтересах якої саме особи. На підставі цього, 19.11.2021 року він звернувся до Бобринецького ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) де йому було повідомлено, що перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень та книг обліку виконавчих проваджень переданих державним виконавцям виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 не виявлено. Більш детальної інформації відділ надати не має можливості, оскільки матеріали виконавчого провадження після завершення передаються на зберігання до архіву відділу, а після закінчення строку зберігання, який становить у адмінштафах 1 рік, по інших категоріях виконавчих документів 3 роки, знищуються. На його звернення 24.11.2021 року до Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), завідувач Дроздова О.П. повідомила, що за даними Реєстру для реєстрації заборон відчуження жилих будинків, квартир, дач, садових будинків, гаражів, земельних ділянок та іншого нерухомого майна, а також арештів, накладених та таке майно судовими та слідчими органами за 2004 рік, відповідно до постанови відділу ДВС від 29.03.2004 року щодо накладення арешту на все майно належне йому та відомості про погашення у Реєстрі для реєстрації заборон відсутні. Дане обтяження було зареєстроване у Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 30.03.2004 року та перенесено до оновленого реєстру у 2008 році. Інші реєстраційні дії щодо вказаного запису Бобринецькою державною нотаріальною конторою не здійснювалися. На адвокатський запит до виконавчої служби надано відповідь, що згідно інформації виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1083 від 08.10.2003 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 12120,00 грн. на виконання у відділі не перебуває. На письмову заяву адвоката про надання інформації щодо закінчення виконавчого провадження та виконання рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області, зняття арешту з майна боржника у виконавчому провадженні, відповідь на час звернення до суду не надійшла, тому звернувся із зазначеною вище скаргою.

В судове засідання заявник (скаржник) ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, до суду заяв чи клопотань не надійшло.

Представник заявника (скаржника) - адвокат Бабич С.В. в судовому засіданні скаргу підтримала з підстав зазначених у ній та просила суд її задовольнити.

Заінтересована особи ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. До суду надав заяву, в якій просив скаргу розглянути за його відсутності та відмовити в задоволені скарги в повному обсязі. Вказує, що боржником ОСОБА_1 рішення суду не виконано та на сьогоднішній день йому не повернуто боргу за рішенням суду (а.с.98).

Представник Бобринецького відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області ПівденноСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судовому засіданні заперечив проти скарги в повному обсязі та просив суд відмовити в її задоволені, оскільки вона є необггрунтованою, так як рішення суду не виконане, борг не погашено та арешт судом не скасовано, також надав відзив на скаргу, в якому зазначив, що 24.11.2021 року до відділу виконавчої служби звернувся ОСОБА_1 з заявою про надання відповіді до інформації наданої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо суб`єкта у 2021 році про надання письмових відомостей про особу відносно якої виникли боргові зобов`язання, а також інформацію про те чи стягнуто борг на користь стягувача станом на листопад 2021 рік. 25.11.2021 року відділом надано відповідь заявнику ОСОБА_1 на заяву. 04.01.2022 року до відділу надійшла заява адвоката Бабич С.В. в інтересах ОСОБА_1 від 29.12.2021 року про зняття арешту з майна ОСОБА_1 накладеного 29.03.2004 року на підставі постанови державного виконавця державної виконавчої служби. 13.01.2022 року відділом надано заявнику відповідь на заяву, якою відмовлено у її задоволенні у зв"язку з необгрунтованністю. На цій підставі просить відмовити в задоволені скарги в повному обсязі (а.с.81-83).

Заслухваши пояснення учасників, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08.10.2003 року, у справі №2-1083, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 12000 грн. та судові витрати 120 грн.. Вказане рішення набрало законної сили та на час розгляду скарги є чинним.

Постановою державного виконавця ДВС Бобринецького районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.03.2004 року за №290108 накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , проживаючого в с.Володимиро ІллінкаБобринецьког о району Кіровоградської області, в рамках виконання виконавчого листа №2-1083 від 08.10.2003 року (а.с.51).

Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, індексний номер 272726286 від 01.09.2021 року на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Бобринецького районного управління юстиції від 29.03.2004 року державним реєстратором накладено арешт на нерухоме майно, належне ОСОБА_1 . Рішення про державну реєстрацію обтяжень від 02.10.2008 року, на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Бобринецького районного управління юстиції від 29.03.2004 року, без зазначення, в інтересах якої саме особи (а.с.44-45).

Аналогічна інформація встановлено також із листа завідувача Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Дроздової О.П. ( а.с.49).

Листом Бобринецького відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 25.11.2021 року за №1532 надано інформацію, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень та книг обліку виконавчих проваджень переданих державним виконавцям виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 не виявлено (а.с.47).

Листом №71/01.2-24/04 від 21.12.2021 р. начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на адресу адвоката Бабич С.В. повідомлено, що згідно інформації, наданої Бобринецьким відділом державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області та даних Автоматизовної системи виконавчого провадження, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1083 від 08.10.2003 року Бобринецького районного суду Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 12120,00 грн. боргу на виконанні у відділі не перебуває (а.с.54).

З відповіді начальника Бобринецького відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 13.01.2022 року за № 04 вбачається, що відділ надати інформацію на запит не має можливості, так як матеріали виконавчого провадження після завершення передаються на зберігання до архіву відділу, а після закінчення строку зберігання, який становить у адмінштафах 1 рік, по інших категоріях виконавчих документів 3 роки, знищуються (а.с.77).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду (Постанова ВС від 24.05.2021р. справа №712/12136/18).

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною першою ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбаченихчастиною четвертоюстатті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Згідно із ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного участині шостійстатті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбаченіпунктом 1-2розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеногочастиною першоюстатті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченомус таттею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Але судом не встановлено існування жодної із вище перелічених підстав, для скасування арешту з майна боржнрика ОСОБА_1 державним виконавцем, також відсутні будь-які відомості щодо виконання судового рішення у справі №2-1083. Заявник стверджує про відсутність боргу перед стягувачем, проте будь-яких доказів на підтвердження даного факту не надав.

За таких обставин відсутні підстави для встановлення факту бездіяльності Бобринецького відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) щодо відмови у знятті арешту з майна заявника та відповідно відсутні правові підстави для зобов"язання ВДВС вчинити певні дії.

У зв`язку із наведеним в задоволенні скарги слід відмовити в повному обсязі.

На підставі ч.1 ст.452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги покладаються на заявника, оскільки судом постановлено рішення про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.12, 258-261,268, 353, 447, 450, 451, 452 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адвокату Бабич Світлані Володимирівні, що діє в інтересах боржника ОСОБА_1 , в задоволені скарги на бездіяльність Бобринецького відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) та зобов`язання вчинити дії щодо скасування арешту з нерухомого майна відмовити повністю.

Судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покласти на заявника.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду та набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено 22.02.2022 року.

Суддя І. М. Адаменко