Справа № 344/2151/22
Провадження № 2/344/1841/22
УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення позову

21 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано- Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі :

Головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.

розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 , адвоката про забезпечення позову, заявленого до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

09.02.2022 позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить витребувати з володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 належну йому однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

10.02.2022 позов залишено без руху, надано строк для усунення недоліки, заяву про забезпечення позову повернуто.

18.02.2022 представником позивача усунуто недоліки.

21.02.2022 відкрито провадження у справі.

Разом з тим, 18.02.2022 представником позивача подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Заява мотивована тим, що 04.10.2016 між ОСОБА_3 та суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_4 , як продавцем, було укладено договір №13/08-16 купівлі-продажу нерухомого майна ( квартири), яка буде створена у майбутньому. І такою вважає є спірна квартира, яка була неодноразово відчужена, зокрема востаннє 23.01.2019 право власності перейшло до ОСОБА_2 .

Вважає, що ОСОБА_3 , інвестор будівництва, наділений тотожними правами власника нерухомого майна, пов`язаними із створення об`єкту нерухомості, а тому має право на витребування такого.

Сторона позивача наполягає на тому, що зволікання з вирішенням справи може завдати непоправної шкоди позивачеві, оскільки відповідач може вчинити дії щодо подальшого відчуження нерухомого майна, що призведе до порушення прав позивача, відновити. Які у майбутньому буде неможливо, що може повністю нівелювати принцип обов`язковості судового рішення.

Вважає, що такий вид забезпечення позову не завдасть відповідачу збитків та не є вирішенням спору по суті.

Крім того, ОСОБА_3 має зареєстроване у встановленому порядку місце проживання на території України ( АДРЕСА_2 ) та майно ( частину домоволодіння) за вказаною адресою, вартість якого достатня для відшкодування можливих збитків, які можуть бути спричинені відповідачеві у випадку відмови у позові, що співвідноситься з вимогами ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З урахуванням приписів ч. 1 ст. 153 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд заяви здійснюється без виклику сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши заяву про забезпечення цивільного позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій інших осіб, які за час розгляду справи можуть продати, знищити чи знецінити майно, тощо.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову (висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 16.08.2018 року по справі №910/1040/18).

Суд приймає до уваги твердження сторони позивача, що спірна квартира з 2016 року була неодноразово відчужена. А саме згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за №296025918 від 24.01.2022, спірна квартира з моменту реєстрації права власності як об`єкту нерухомого майна 13.10.2016 переходила у власність до різних осіб чотири рази за договорами купівлі-продажу. Востаннє, за п`ятим правочином, 23.01.2019 у власність спірну квартиру набув ОСОБА_2 ( дані, які підтверджують право власності станом на 17.02.2022 ).

Поряд з цим, стороною позивача долучено до позовної заяви договір купівлі-продажу нерухомого майна ( квартири), яке буде створено у майбутньому №13/08-16 від 04.10.2016, що укладений між ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_4 . Предметом такого договору є однокімнатна квартира, загальною площею 39,9 кв.м., на мансардному поверсі за АДРЕСА_3 . Такий договір закріплений актом прийому передачі квартири від 04.10.2016.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Таким чином, судом встановлено, з урахуванням позовних вимог, предмету ( витребування спірної квартири) та підстав позову, що між сторонами дійсно існує спір, забезпечення позову шляхом накладення арешту на предмет позову (однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ) є співвмірним та ефективним способом забезпечення даного позову, а невжиття заходу забезпечення позову може у подальшому утруднити чи унеможливити виконання судового рішення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заяву про забезпечення позову слід задоволити.

При цьому суд звертає увагу, що забезпечення позову направлений на охорону матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер.

Також суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим. Частина 1 ст. 158 ЦПК України передбачає, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У відповідності до ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

-1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

-2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Застосовані судом заходи забезпечення позову не спричинять в подальшому збитків відповідачу, разом з тим стороною позивача надано докази про зареєстроване місце проживання в Україні та відомості про право власності на майно, тому суд вважає застосування зустрічного забезпечення не доцільним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 149-153 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задоволити.

Накласти арешт на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 .

Ухвалу скерувати до виконання у Відділ державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та сторонам для відома.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її підписання суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк пред`явлення ухвали до виконання до 21.02.2025.

Повне найменування учасників справи:

Позивач : ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків : НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_2 ;

Представник позивача : ОСОБА_5 , адреса : АДРЕСА_4 ;

Відповідач : ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків : невідомий, адреса : АДРЕСА_5 .

Суддя

Івано-Франківського міського суду Леся КІНДРАТИШИН