РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.02.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стрілецька О.В.,
розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу за позовом, поданим представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Цюпик Ольгою Вікторівною, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог
21.09.2021 року адвокат Цюпик О.В. звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання на період навчання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів.
В обґрунтування вимог вказала, що позивач є донькою відповідача, навчається на денній формі навчання в Харківському національному педагогічному університеті імені Г.С. Сковороди, у зв`язку з чим не має можливості влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, посилається, що навчається згідно контракту на платній основі. Позивач стверджує, що відповідач у добровільному порядку не надає кошти на її утримання, у зв`язку з чим, змушена звернутись до суду.

ІІ. Процедура і позиції сторін
Ухвалою суду від 18.10.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
16.11.2021 р. відповідач направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Вказав, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, оскільки утримує батьків-пенсіонерів, протягом останнього року має проблеми зі здоров`ям, що потребує значних фінансових витрат. Крім того, зауважив, що позивачем до позову не долучено жодного доказу понесення нею витрат у вигляді квитанцій за оплату освітніх послуг, проживання в гуртожитку та вартість проживання в ньому. Зауважив, що він є учасником бойових дій, за Законом України «Про освіту» передбачено пільги на здобуття освіти дітям учасників бойових дій, проте стійке небажання позивача спілкуватись з ним, як з батьком, унеможливлює отримання ОСОБА_1 освіти за кошти державного бюджету (а.с. 20-22).
09.12.2021 р. адвокат Цюпик О.В направила відповідь на відзив, в якому вказала, що перебування на утриманні у відповідача батьків-пенсіонерів та погіршення його стану здоров`я не підтверджено належними доказами. Разом з тим, вказала, що позивач та її мати неодноразово звертались до відповідача з проханням надати їм копію посвідчення учасника бойових дій для можливості вступу на навчання за рахунок державного бюджету, проте відповідач їм відмовив (а.с. 56-58).
10.12.2021 р. представник відповідача адвокат Гузовський Ю.Л. направив до суду клопотання, в якому просить призначити справу до розгляду в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.
Частиною 4 статті 274 ЦПК України встановлений виключний перелік справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, а саме: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя тощо.
Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:
1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
З огляду на те, що позивач звернулась з позовом, предметом якого є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, спір відноситься до категорії незначної складності, суд вважає, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи; всі заяви і пояснення по суті спору можуть бути подані сторонами в письмовому вигляді і не підлягають додатковому заслуховуванню в судовому засіданні; докази в обґрунтування заявлених вимог або заперечень подаються суду одночасно з поданням заяв по суті спору, будуть досліджені судом, а тому суд не знаходить підстав для задоволення клопотання представника відповідача та розгляду справи в судовому засіданні з викликом сторін, що відповідає нормам ч.6 ст. 279 ЦПК України.
17.12.2021 р. адвокат Гузовський Ю.Л. направив заперечення на відповідь на відзив, в якому вказав, що до позовної заяви взагалі не долучені докази, що позивач на даний час навчається, в долученому до позову договорі про надання освітніх послуг не вказані дата та період, на який він укладений. Представник відповідача зауважив, що окрім батьків, які є пенсіонерами, ОСОБА_2 фінансово допомагає своїм сестрам: ОСОБА_3 , яка має інвалідність 2-ї групи, та ОСОБА_4 , яка є матір`ю багатодітної сім`ї (а.с. 65-69).
19.01.2022 р. представник позивача направила до суду додаткові пояснення. На спростування заперечень відповідача, долучила довідку, видану 17.01.2022 р. Харківським педагогічним університетом ім. Г.С. Сковороди, із зазначенням періоду та форми навчання позивача, квитанції про оплату освітніх послуг та проживання в гуртожитку. Додатково пояснила, що колишня дружина відповідача та його донька неодноразово звертались до відповідача з проханням надати посвідчення учасника бойових дій для можливості доньки навчатись на пільгових умовах, проте ОСОБА_2 відмовив їм. Позивач та відповідач не спілкуються, між ними склались напружені відносини через відношення батька до доньки. Адвокат вказала, що єдиною особою, якій відповідач не надає допомогу, є його повнолітня дитина, зауважила, що відповідач сплачував аліменти за рішенням суду в розмірі 300,00 грн. і вважав вказану суму достатньої для утримання доньки. Мати позивача до її повноліття самостійно утримувала доньку, з позовом про збільшення розміру аліментів не зверталась, проте на даний момент не може утримувати доньку самостійно, добровільно відповідач кошти на утримання позивача не надає, що ним і не заперечувалось, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вимушена звернутись до суду з позовом (а.с. 71-79).
Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

ІІІ.Національне законодавство, що підлягає застосуванню
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Згідно зі статею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ст. 201 СК України норма ст. 191 СК України застосовується до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина.

ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_1 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що підтверджується змістом копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27.07.2016 року (а.с. 4).
Відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15.08.2008 р. з ОСОБА_2 стягувались на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 300,00 грн. щомісячно (а.с. 10-11).
Згідно довідки №12/22 від 17.01.2022 р., виданої Харківським педагогічним університетом ім. Г.С. Сковороди, ОСОБА_1 є студенткою 2 курсу денної форми навчання; період навчання з 15.09.2020 р. по 30.06.2024 р. Форма навчання контракт (а.с. 74).
Вартість навчання за рік складає 19570 грн., що підтверджується копіями квитанцій про оплату освітніх послуг ( а.с. 75-78).
Згідно з копіями квитанцій встановлено, що плата за проживання в гуртожитку складає 2600,00 грн (а.с. 77,79).

Зі змісту довідки про доходи №929, виданої 26.10.2021 р. Військовою частиною НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_2 займав посаду старшини у вказаній військовій частині, отримував заробітну плату, розмір якої за період з 01.10.2020 р. по 30.09.2021 р. склав 167767,88 грн., тобто близько 14004,76 грн. щомісячно, з якої утримувались аліменти в розмірі 300,00 грн. щомісячно (а.с. 59).
Крім того, в заявах по суті спору відповідач вказує, що він є учасником бойових (а.с. 26), а відтак має встановлені законом пільги для учасників бойових дій.

Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».
Судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17.
Відповідно до ч.1 та 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Згідно з ч.1 ст. 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Отже, при розгляді справ даної категорії позивач повинен довести факт навчання, потреби в матеріальній допомозі та її розмір, а відповідач, у разі заперечень проти позову - неможливість надання такої допомоги або можливість надання у меншому розмірі, ніж вимагає позивач.

Звертаючись з позовом ОСОБА_1 зазначила, що потребує матеріальної допомоги батька саме в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, посилаючись на витрати, пов`язані з необхідністю сплачувати за навчання, проживання в гуртожитку, наявністю витрат на проїзд, харчування, придбання одягу, канцелярського приладдя тощо, а також посилалась на те, що на даний час її матір немає можливості самостійно її утримувати, хоча до досягнення нею повноліття мати фактично самостійно несла всі витрати, пов`язані з її утриманням, оскільки батько щомісячно сплачував аліменти в розмірі 300,00 грн. щомісячно.
В постанові Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №346/103/17 зазначено, що суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання.
Судом встановлено, що донька відповідача навчається у вищому навчальному закладі на денній, контрактій формі навчання в місті Харкові, у зв`язку з чим не може офіційно працювати та отримувати доходи, несе витрати на проживання в гуртожитку, на харчування, проїзд, а отже суд дійшов висновку, що позивач дійсно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, що є підставою для стягнення з відповідача аліментів на її утримання на період навчання.
Потреба позивача в коштах на навчання підтверджена доданими до матеріалів справи належними доказами, на які суд посилався вище по тексту рішення.
Суд вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний брати участь в матеріальному забезпеченні потреб доньки, яка навчається. Судом встановлено, що відповідач, як батько, ухиляється від обов`язку, покладеного на нього законом та морально-етичними засадами суспільства матеріально забезпечувати доньку, оскільки взагалі не бере участь в її утриманні.
На підставі наданих відповідачем доказів, судом не встановлено наявність обставин, які б вказували на те, що у відповідача відсутня можливість утримувати доньку.
Так, на підставі належних доказів судом встановлено, що відповідач є працездатною особою молодого віку, є військовослужбовцем, має стабільний достатній заробіток, який орієнтовно становить близько 14000,00 гривень на місяць, а відтак обґрунтованих обставин, які б свідчили про відсутність можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці на час її навчання, відповідачем суду не доведено.

Відповідач та його представник просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що у відповідача на утриманні перебувають батьки, які є пенсіонерами, а також на те, що він фінансово допомагає двом сестрам та має проблеми зі здоров`ям.
Разом з тим, відповідач не надав суду докази, що його батьки, хоч і є пенсіонерами, але перебувають на його утриманні. До відзиву на позовну заяву відповідач долучив лише копії пенсійних посвідчень та копії медичної документації про проходження медичних оглядів ОСОБА_6 , яка є його матір`ю.
Сам по собі факт того, що батьки відповідача є пенсіонерами, не підтверджує ту обставину, що вони перебувають на його утриманні, як і не підтверджує, що отримувана батьками відповідача пенсія за віком не забезпечує їх потреби. Також відповідач не надав докази, що саме він сплачував за лікування матері, яке вона проходила в вересні-жовтні 2021 року. До позову не долучені докази, які б свідчили про те, що матір позивача потребує постійного лікування.
Посилання відповідача про його незадовільний стан здоровя взагалі не підтверджені будь-якими доказами.
Суд визнає неспроможними і безпідставними доводи адвоката Гузовського Ю.Л., як підставу для відмови в позові, що відповідач надає фінансову допомогу своїм сестрам з огляду на наступне.
Член сім`ї, у сімейно-правовому аспекті, це особа, яка має тісний правовий зв`язок із сім`єю, що ґрунтується на шлюбі, спорідненні, усиновленні, інших формах влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, характеризується спільністю життя та інтересів, наявністю взаємних прав і обов`язків, передбачених сімейним законодавством.
Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Враховуючи, що сестри відповідача є повнолітніми особами, доказів того, що вони є одинокими та пов`язані спільним побутом з відповідачем, суду не надано, а тому суд не бере до уваги вказані обставини. Крім того, на підтвердження доводів, що відповідач допомогає сестрам матеріально, сторона відповідача не надала жодних доказів.
Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що у разі, якщо відповідач бере участь в матеріальному забезпеченні своїх повнолітніх сестер, вказане свідчить про його достатню матеріальну спроможність надавати допомогу членам своєї родину, а відтак є незрозумілим посилання на неможливість відповідача брати участь в матеріальному забезпеченні та утриманні власної єдиної доньки, яка, хоч і досягла повноліття, проте навчається на денній, контрактій формі навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.
Беручи до уваги встановлені і наведені вище фактичні обставини, суд дійшов переконливого висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню, суд вважає, що матеріалами справи доведено, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі, а тому стягує аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів на користь позивача на час її навчання, починаючи з дня звернення до суду 22.09.2021 р. Суд вважає, що такий розмір аліментів зможе забезпечити потреби повнолітньої доньки, які виникають у зв`язку з навчанням, яке є платним, та не є надмірним тягарем для відповідача, який, як батько, зобов`язаний брати участь в матеріальному забезпеченні доньки.

V. Розподіл судових витрат
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн, оскільки при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Позов задоволити .
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи працездатного віку, починаючи з 22.09.2021 року до закінчення навчання або досягнення ОСОБА_1 двадцятитрьохрічного віку - ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 гривень.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя О.В. Стрілецька