ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2117/22 Справа № 215/103/20 Суддя у 1-й інстанції - Демиденко Ю. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Кислиця І.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 вересня 2021 року, яке постановлено суддею Демиденком Ю.Ю. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 13 вересня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації в зв`язку з поширенням недостовірної інформації під час пікетів 21.11.2019 р. та 03.12.2019 р. біля будівлі управління ПРАТ «ПІВНГЗК», а також в соціальній мережі «Фейсбук».

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що працює на посаді директора по персоналу та соціальним питанням ПРАТ «ПІВНГЗК», 21.11.2019 р. біля будівлі управління ПРАТ «ПІВНГЗК» громадянином ОСОБА_2 було проведено пікет, з повідомленням 21.11.2019 р. голови Тернівської районної у місті ради. При проведенні пікету була встановлена палатка та закріплені плакати з написами: « ОСОБА_3 потвори». Також під час пікету ОСОБА_2 розповсюджувались листівки в яких було зазначено: «Нещодавно Донецька банда під назвою «метінвест» залякала і змусила звільнитися з лав нашої профспілки трьох працівників. ОСОБА_4 яка обіймає якусь посаду по роботі з персоналом та соціальних питань, телефонувала в цеховий комітет ЦСО «бананової» профспілки і через них погрожувала робітнику ЦСО з Жовтих Вод».

Також фото з пікету з зображеннями плакатів були опубліковані 21.11.2019 р. у соціальній мережі «Фейсбук» на сторінці « ОСОБА_5 ».

03.12.2020 р. близько 09.00 год. ОСОБА_2 без попереднього повідомлення органів місцевого самоврядування вдруге проведено пікет, встановлено палатку, та закріплено плакати з написами: « ОСОБА_3 потвори». На місце події були викликані працівники патрульної поліції.

Вважає, що відповідач принизив честь, гідність, та ділову репутацію позивача, як керівника ПРАТ, оскільки під час пікетів, як публічних заходах, на плакатах містилися образливі вирази, а також в листівках окрім образ було зазначено що позивач є «членом банди». Відповідно до словників української мови «Потвора» це недолюдок, люта, жорстока людина, що втратила кращі моральні якості, або «урод», «чудовище» на російській мові. «Банда» - це озброєна група злочинців що чинять грабежі, розбої, вбивства, поняття «банда» кваліфіковано в ст..257 КК України.

Оскільки суб`єктивну думку яка не відповідає дійсності відповідач висловив, та розповсюдив в брутальній, принизливій і непристойній формах, позивач має право на цивільно-правовий захист своєї честі, гідності та ділової репутації.

У зв`язку з викладеним, просила суд, визнати розповсюджені відповідачем відомості недостовірними, що принижують, честь,гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , зобов`язати відповідача спростувати поширену інформацію у спосіб наближений до способу поширення з урахуванням максимальної ефективності спростування. Стягнути з ОСОБА_2 500000 грн. моральної шкоди, входячи з негативного впливу на ділову репутацію позивача, яка є досить високою, інформація поширювалась в першу чергу серед працівників ПРАТ «ПІВНГЗК», та мешканців міста. Крім того такою інформацією була принижена честь і гідність позивача.

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 вересня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано, що інформація розповсюджена ОСОБА_2 на плакаті з написом « ОСОБА_3 потвори» під час пікетів, які відбулися 21 листопада 2019 року та 03 грудня 2019 року біля будівлі Управління ПРАТ «ПІВНГЗК», розповсюджена в соціальній мережі «Фейсбук» ІНФОРМАЦІЯ_1 на сторінці « ОСОБА_5 », на розповсюджених листівках з текстом « ОСОБА_4 » є недостовірною та такою, що принижує честь і гідність ОСОБА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_2 в десятиденний строк з дня набрання рішенням законної сили, спростувати вказану недостовірну інформацію яка принижує честь і гідність ОСОБА_1 у спосіб адекватний способу поширення з урахуванням максимальної ефективності спростування а також в соціальній мережі «Фейсбук» на сторінці « ОСОБА_5 », та в листівках.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 20000 грн. моральної шкоди.

В частині позову про визнання недостовірної інформації з текстом «Донецька банда», «переселенка» розповсюдженої в листівках, а також інформації розповсюдженої на плакатах з написом « Геть Донецьку банду з нашого міста » ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7500 грн. сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В мотивування доводів апеляційної скарги посилається на те, що у відношенні позивача ним використано сатиричний термін «потвора», висловлював лише свою суб`єктивну думку, яка є гострою критикою у відношенні позивача. Вказаний вислів використано як висміювання значущості займаних посад, в тому числі посади позивача, яка вражає обсягом (розмірами) своєї влади та можливістю впливати на долі підлеглих та інших працівників ПрАТ «ПівнГЗК».

Скаржник вважає, що будь-яка критика та оцінка вчинків , вираження власних думок щодо якості виконуваних публічних функцій, не є предметом судового захисту.

Позивачем не надано доказів, щго поширенням інформації було принижено честь, гідність та завдано шкоду ліоовій репутації останньої. Розмір моральної шкоди стягнутої судом не відповідає принципу пропорційності.

Крім того, судовий збір підлягає пропорційному стягненню відповідно до задоволених позовних вимог, проте суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та стягнув судовий збір в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, представник позивачка ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , просить суд рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Рішення суду першої інстанції не оскаржено в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недостовірної інформації з текстом «Донецька банда», «переселенка» розповсюдженої в листівках, а також інформації розповсюдженої на плакатах з написом «Геть Донецьку банду з нашого міста», а тому, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в цій частині не підлягає перегляду судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_7 , які кожен окремо підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги, яку просив залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється в суді апеляційної інстанції, що 21.11.2019 р. біля будівлі управління ПРАТ «ПІВНГЗК» відповідачем ОСОБА_2 було проведено пікет, при проведенні якого був встановлений намет, та закріплені плакати з написами: « ОСОБА_3 потвори», « Геть Донецьку банду з нашого міста ». Також під час пікету ОСОБА_2 розповсюджувались листівки в яких було зазначено: «Нещодавно Донецька банда під назвою «метінвест» залякала і змусила звільнитися з лав нашої профспілки трьох працівників. ОСОБА_4 яка обіймає якусь посаду по роботі з персоналом та соціальних питань, телефонувала в цеховий комітет ЦСО «бананової» профспілки і через них погрожувала робітнику ЦСО з Жовтих Вод».

Фото з пікету з зображеннями плакатів, як вказувалось, були опубліковані 21.11.2019 р. у соціальній мережі «Фейсбук» на сторінці « ОСОБА_5 ». На фото «профілю» зазначеної сторінки зображений ОСОБА_2 , що підтверджує розповсюдженні вказаної інформації саме відповідачем.

03.12.2020 р. ОСОБА_2 було вдруге проведено пікет, під час проведення якого, було встановлено намет, та закріплено плакати з написами: « ОСОБА_3 потвори».

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висловлювання « ОСОБА_3 потвори», « ОСОБА_4 » розповсюджені під час пікетів, в соціальній мережі «Фейсбук» на сторінці « ОСОБА_5 » є такими, що принижують честь і гідність позивача ОСОБА_1 .

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня

2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення, в оскаржуваній частині, не відповідає.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно зі ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Відповідно до ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності.

Згідно зі ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і право вимагати будь-якої інформації, а також право вимагати відшкодування матеріального і морального збитку, заподіяного використовуванням і розповсюдженням такої недостовірної інформації.

Разом із цим Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (ст. 34 Конституції України).

Статтею 297 ЦК України визначено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації (ст. 299 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 32 Конституції України та ст. 277 ЦК України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

За змістом указаної норми негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Як встановлено судом, висловлювання «Шамрицька Лукяненко потвори», « ОСОБА_4 » спрямована на необмежене коло осіб, а тому таке висловлювання не принижує її особисту честь, гідність та ділову репутацію, у зв`язку з чим позовні вимоги останньої про спростування цієї інформації є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Як роз`яснено у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Спростуванню підлягає лише інформація, яка містить відомості про події та явища (факти), яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). В будь-якому випадку це має бути інформація, істинність якої можливо перевірити, існування таких фактів не залежить від їх суб`єктивного сприйняття чи заперечення через думки і погляди особи.

Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, у рішеннях цього суду у справах "Лінгенс проти Австрії" від 08 липня 1986 року та "Українська прес-група проти України" від 29 березня 2005 року.

Проаналізувавши вислів «Шамрицька Лукяненко потвори», « ОСОБА_4 », колегія суддів дійшла висновку про те, що ця інформація є оціночним судженням автора, яка містить образливий вислів зокрема стосовно позивача ОСОБА_1 .

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зауважити й те, що цивільно-правовий захист честі, гідності та ділової репутації від певних висловлювань допустимий лише при дотриманні свободи думки і слова, вільного вираження своїх поглядів та переконань, закріплених в ст. 34 Конституції України, а необхідність обмежувати вираження думок є менш гострою стосовно публічних осіб.

Окрім того, Парламентська Асамблея Ради Європи у своїй Резолюції від 25 грудня 2008 року № 1165 (1998) вказувала, що публічні особи повинні усвідомлювати, що особливий статус, який вони мають у суспільстві, автоматично збільшує рівень тиску на приватність їхнього життя (пункт 6).

Рішення Європейського суду від 23 червня 2009 року у справі "Бодрожич та Вуіїн проти Сербії" зазначає, що свобода вираження поглядів, яка захищена ч. 1 ст. 10 Конвенції утворює одну із фундаментальних цінностей у демократичному суспільстві. Причому, це стосується не лише тієї "інформації" чи "ідей", які "приємно" отримувати та які не є образливими, а також тих, які є шокуючими чи такими, що викликають занепокоєння. При цьому, суд зауважив, що приватні особи "роблять себе відкритими" для "публічної перевірки" тоді, коли виступають на "арену публічних дебатів".

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що вказані вище висловлювання, викладені на плакатах , листівках та в соціальній мережі «Фейсбук» є оціночним судженням, а тому ця інформація не підлягає спростуванню та доведенню її правдивості, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини (див. рішення у справі «Яновскі проти Польщі» (Janowskiv.Poland) [ВП], заява № 25716/94, п. 33,ECHR1999-I) при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо свободи вираження поглядів.

Проте, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції проте, що даний вислів «Потвора» однозначно містить в собі образу, такий вислів є образливим висловлюванням, розповсюдження такої інформації є негарним вчинком, спрямованим проти фізичної особи, який викликає почуття гіркоти, душевного болю. Образа може бути нанесена у вигляді висловлювання (словесно, письмово…а також публічно ( Вікіпедія ), як в даному випадку спору, який вирішує суд.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, зменшивши цей розмір з 20 000 грн. до 1 000 грн..

За таких обставин рішення суду першої інстанції, відповідно п.2 ч.1 ст. 376 ЦПК України рішення суду в частині визнання інформації розповсюдженої ОСОБА_2 на плакаті з написом « ОСОБА_3 потвори» під час пікетів, які відбулися 21 листопада 2019 року та 03 грудня 2019 року біля будівлі Управління ПРАТ «ПІВНГЗК», розповсюджена в соціальній мережі «Фейсбук» 21 листопада 2019 року на сторінці « ОСОБА_5 », на розповсюджених листівках з текстом « ОСОБА_4 » є недостовірною та такою, що принижує честь і гідність ОСОБА_1 , зобов`язання ОСОБА_2 в десятиденний строк з дня набрання рішенням законної сили, спростувати вказану недостовірну інформацію яка принижує честь і гідність ОСОБА_1 у спосіб адекватний способу поширення з урахуванням максимальної ефективності спростування а також в соціальній мережі «Фейсбук» на сторінці « ОСОБА_5 », та в листівках підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, підлягає зміні рішення суду першої інстанції в частині розміру судового збору, стягнутого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 зменшивши цей розмірі з 7500 грн. до 840, 80 грн.,

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 вересня 2021 року в частині визнання інформації розповсюдженої ОСОБА_2 на плакаті з написом « ОСОБА_3 потвори» під час пікетів, які відбулися 21 листопада 2019 року та 03 грудня 2019 року біля будівлі Управління ПРАТ «ПІВНГЗК», розповсюджена в соціальній мережі «Фейсбук» 21 листопада 2019 року на сторінці « ОСОБА_5 », на розповсюджених листівках з текстом « ОСОБА_4 » є недостовірною та такою, що принижує честь і гідність ОСОБА_1 , в частині зобов`язання ОСОБА_2 в десятиденний строк з дня набрання рішенням законної сили, спростувати вказану недостовірну інформацію яка принижує честь і гідність ОСОБА_1 у спосіб адекватний способу поширення з урахуванням максимальної ефективності спростування а також в соціальній мережі «Фейсбук» на сторінці « ОСОБА_5 », та в листівках скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Рішення суду в частині стрягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди змінити, зменшивши цей розмір з 20 000 грн. до 1 000 грн..

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду в частині стягнутого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплаченого судового збору змінити зменшивши цей розмір з 7500 грн. до 840, 80 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 лютого 2022 року.

Головуючий:

Судді: