ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 22-ц/807/895/22 Воробйов А.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Онищенка Е.А.

За участю секретаря:Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Черкашина Івана Івановича на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2018 року у справі за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення боргу по оплаті за воду і послуги каналізації,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року КП «Водоканал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення боргу по оплаті за воду і послуги каналізації, в якому просило стягнути з відповідачів солідарно борг у розмірі 34 162 грн. 53 коп. та стягнути судові витрати по справі.

Заочним рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Водоканал» суму боргу по оплаті за воду і послуги каналізації у розмірі 34 162 грн. 53 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Водоканал» судовий збір в розмірі 400 грн. з кожного.

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення.

Заяву обґрунтовує тим, що 19 березня 2018 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було винесено рішення, яким задоволено позовні вимоги КП «Водоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та стягнуто на користь Комунального підприємства «Водоканал» суму боргу по оплаті за воду і послуги каналізації у розмірі 34 162 грн. 53 коп., стягнуто судовий збір в розмірі 400 грн. з кожного відповідача.

Зазначає, що про час і місце судового засідання він повідомлений належним чином не був. Повістку, копію ухвали про відкриття провадження у справі і копію позовної заяви з доданими до неї документами він не отримував, і з огляду на це був позбавлений можливості надати суду свої заперечення проти позовних вимог.

Про існування зазначеної справи та винесення заочного рішення по справі він дізнався лише у вересні 2021 року, звернувшись до адвоката за правничою допомогою з інших питань.

06 вересня 2021 року він ознайомився з матеріалами справи.

Вказує, що в матеріалах справи інформація та докази отриманням ним судових повісток, копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з доданими до неї документами, відсутні.

До того ж, з матеріалів справи вбачається, що вищевказані документи по справі було відправлено на його ім`я за адресою АДРЕСА_1 .

Проте, в матеріалах справи міститься довідка за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області, відповідно до якої, станом на 2017 рік ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Зауважує, що він зі своєю сім`єю - відповідачами по справі, не спілкується та стосунки не підтримує.

Вказує, що позивачем не надано повного розрахунку заборгованості. Залишилось поза увагою, що у зв`язку зі спливом строків позовної давності позивач втратив право вимоги щодо періодичних платежів, які мали бути здійсненні.

Просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2018 року та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2021 року відмовлено ОСОБА_1 у поновленні пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Орджоінікдзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2018 року по справі за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення боргу по оплаті за воду і послуги каналізації залишено без розгляду.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Черкашин І.І. зазначає, що ухвалу суду постановлено з порушенням норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали. Апеляційну скаргу мотивує тим, що ч.3 ст.287 ЦПК України чітко передбачений порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення. Однак суд за наслідками розгляду заяви у позапроцесульний спосіб залишив заяву без розгляду, що не відповідає вказаним нормами процесуального законодавства України. Акцентує, що при цьому суд своєї ухвалою фактично позбавив відповідача використати своє право на апеляційний перегляд заочного рішення. Просить скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Глава 11 Цивільного процесуального кодексу України регламентує порядок заочного розгляду справи.

Відповідно до пунктів 2-4 статті 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це.

Цивільним процесуальним кодексом України закріплено особливу процедуру оскарження заочного рішення відповідачем. Так, відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Забезпечення право на апеляційний перегляд гарантоване Конституцією України (п. 8 ч. 1 ст. 129 КУ), це є однією із засад (принципів) цивільного судочинства (п. 8ч. 3 ст. 2, ст. 17 ЦПК України).

Про необхідність забезпечення права на апеляційний перегляд неодноразово наголошував Європейський Суд з Прав Людини (рішення у справі "Воловік проти України від 03.12.2007 року, рішення у справі Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі" від 26.07.2005 року), зазначаючи, що таке право є реалізацією права на справедливий суд та доступ до правосуддя в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі "Bellet v. France", Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд в постанові від 10 червня 2020 року по справі № 2-839/11 констатував, що залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду позбавляє відповідачку права на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки без проходження процедури перегляду заочного рішення в суді першої інстанції відповідач позбавлений права оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку (частина четверта статті 287 ЦПК України).

З огляду на особливий порядок оскарження заочного рішення видається невірним застосування в даному випадку положень частини другої статті 126 ЦПК України, яка носить загальний характер.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції припустився спрощеного підходу до розгляду заяви про перегляд заочного рішення, залишив без розгляду заяву про перегляд заочного рішення без належного врахування обставин, що мають значення для справи, неправильно застосував положення процесуального законодавства України та порушив порядок вирішення питання про перегляд заочного рішення: не прийняв одне з двох рішень, можливих за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення, передбачених ч. 3 ст. 287 ЦПК України, що призвело до порушення однієї з основних засад (принципів) цивільного судочинства: право на перегляд справи та оскарження судового рішення (п.8 ч.2 ст. 2, ст. 17 ЦПК України).

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню на підставі ст. 379 ЦПК України, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 368,374,379,381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Черкашина Івана Івановича задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2021 року по цій справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Дата складання повної постанови 21 лютого 2022 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко