Справа № 518/275/18
Провадження № 2/517/1/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 рокусмт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Гончар І.В., при секретарі Заболотній Л.В., за участі: представників позивача ОСОБА_1 - адвокатів Білецького О.П., Розенбайм Ю.О.,

представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Чорного О.В. та ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Чорного О.В. про призначення додаткової судово - технічної експертизи документа по цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики неукладеним, суд -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває справа за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики неукладеним.

Під час судового засідання представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Чорний О.В. заявив клопотанням про призначення додаткової судово - технічної експертизи документа. Обгрунтовуючи дане клопотання тим, що на його думку висновок експертів за результатами проведення судово - технічної експертизи документів в цивільній справі №518/275/18 від 10.08.2021 р. № 13053/21-34/25142-25152/21-34 є неповним та неясним, не досліджувалися підписи сторін договора, у висновку зроблено посилання на «похибку наявних методик дослідження штрихів рукописних записів», але в чому полягає така похибка, не зазначено.

Представники позивача ОСОБА_1 - адвокати Білецький О.П., Розенбайм Ю.О. в судовому засіданні заперечували та просили суд у задоволенні клопотання відмовити з підстав, висловлених у запереченнях проти клопотання представника відповідача. Вказали, що дії представників відповідача ОСОБА_2 затягують проведення судового засідання. Так, як при заявленні попереднього клопотання, вони просили дослідити весь рукописний текст договору, а в клопотанні про призначення додаткової експертизи просять дослідити лише підписи сторін договору. Дані питання не є додатковими. Дії експерта не оскаржувалися, скарги на дії експерта не надходили, відводу експертові не заявлялося.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

10 січня 2022 року у судовому засіданні в режимі відеоконференції були допитані експерти Київського науково-дослідного інституту судових експертиз: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Експерт - ОСОБА_4 в судовому засідані пояснив, що у висновку експерта на аркушах 12-14 вказано, що рукописний текст у договорі доручення, датованому 19.02.2015 року, виконаний раніше жовтня 2016 року, так як точно встановити період виконання досліджуваних записів не представляється можливим у межах наданих зразків з урахуванням похибки наявних методик дослідження штрихів рукописних записів та підписів. Похибка полягає в тому, що експерти ніколи не можуть конкретно визначити число, а можуть визначити приблизний період. За наданими зразками документів, експерти не можуть звузити період, аж до місяця. Менш ніж за місяць не можливо. Тільки якщо надати зразки документів з березня - квітня місяця 2015 року, то тоді можливо. Але також зазначив, що зразки повині бути написані аналогічною пастою з такою ж рецептурою та мати конкретний відтінок. Щодо неприйняття додаткових документів наданих для проведення експертизи експерт пояснив, що вони були досліджені на рецептуру пасти і якщо паста іншої рецептури, то вони не підходять для зрівняння та вважають, що не потрібно було портити документи. Дослідивши рецептуру пасти на кожному документі було виявлена, що вона різна за рецептурою і навіть кольором з основними документами, тому вони були відсіяні на початковому етапі.

Експерт ОСОБА_5 суду пояснив, що всі відповіді свого колеги ОСОБА_4 на питання учасників справи підтримує.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до положень ст.110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 статті 113 ЦПК України встановлено, що якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експертові (експертам).

Згідно Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 року №1950/5, додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи. Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз). У разі необхідності проведення додаткової або повторної експертизи у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються мотиви та підстави для її призначення.

Як роз`яснено у п.п. 10-11 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження. Проведення додаткової експертизи може бути доручено тому самому або іншому експертові. У випадках, коли виникає необхідність провести дослідження нових об`єктів або щодо інших обставин справи, суд призначає нову експертизу, яка не є додатковою.

Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обгрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

Таким чином, згідно аналізу наведених норм, додаткова судова експертиза призначається у випадку неповноти або неясності висновку експерта, а повторна - лише у разі обґрунтованих сумнівів у правильності висновку експерта та порушень у її проведенні.

Згідно роз`яснень п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

В ухвалі суду про призначення експертизи, експерта було повідомлено про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на експерта обов`язків у відповідності до ст.ст.384,385 КК України, про що також вказано у висновку експерта.

Вказаним експертним висновком надано відповіді на всі поставлені перед експертом питання, відповіді чіткі та однозначні, висновок відповідає вимогам належності, достовірності та допустимості.

В клопотанні представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Чорного О.В. про призначення додаткової судово-технічної експертизи просять встановити - чи підписи у договорі доручення проставлені саме 19.02.2015 року. Але експерт зазначив, що вони можуть провести додаткову експертизу тільки в тому випадку, якщо будуть надані додаткові зразки, виконані пастами відповідної рецептури і повині мати конкретний період, але експертиза не може визначити конкретну дату проставлення підписів, а може визначити тільки період. Точність досліджень забезпечується однозначно один місяць, яким виконаний той чи інший документ. А при проведені першої технічної експертизи не можна сказати, що зразків було недостатньо, це просто впливає на величину цього періоду. Дата 19 лютого 2015 рік саме входить в період, який зазначено у висновку експерта.

Відповідно до підпунктів 10, 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом (ця норма кореспондується із підпунктом 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України) та неприпустимість зловживання процесуальними правами. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) була ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Отже, строк розгляду даної справи неможна буде назвати розумним при задоволенні чергового клопотання з боку представника відповідача, оскільки будуть суттєво порушені права позивача, порушені принципи цивільного судочинства, гарантовані сторонам діючим цивільним процесуальним законодавством. З огляду на викладене у суду немає підстав вважати вказаний висновок неповним чи неясним. Такий буде оцінений судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 ЦПК України, тобто за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення. Враховуючи вищевикладене, суд визнає зловживання процесуальними правами представників відповідача ОСОБА_2 при поданні клопотань про призначення додаткової судово - технічної експертизи документа. Керуючись ст.ст. 76, 80, 81, 113, 253, 258, 260 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Чорного О.В. про призначення додаткової судово - технічної експертизи документа - відмовити.

За умовами ст. 353 ЦПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: І.В. Гончар