01.03.2022 248/3890/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Здоровиця О.В.

за участю

секретаря с/з Сисенко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заінтересовані сооби: Публічне акціонерне товариство «КБ «Надра», ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Добропільського міськрайонного суду Донецької області перебуває справа за заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Обгрунтовуючи заяву заявник вказує, що рішенням суду від 09.08.2013 року з ОСОБА_1 стягнута на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором «Автопакет» № 599231/ФО від 22.06.2007 року в розмірі 15435,52 доларів США, що еквівалентно 123376,11 грн. На сьогоднішній день заявник має право вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 599231/ФО від 22.06.2007 року, що підтверджується договорами про відступлення прав вимоги від 04.08.2020 року. 20.08.2020 року, 26.08.2020 року, 29.12.2020 року. Ураховуючи викладене, заявник просить замінити стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК Форт» у справі № 248/38902/13-ц, видати дублікати виконавчих документів та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Вказане необхідно заявнику з метою виконання рішення суду.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 грудня 2021 року справу призначено до розгляду.

Сторони в судове засідання не з`явилися. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши заяву та дослідивши долучені до неї матеріали, суд встановив таке.

Рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 09.08.2013 року, прийнятим в рамках цивільної справи № 248/3890/13-ц, був задоволений позов ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Комерційний банк «Надра» про визнання договору недійсним. За даним рішенням суду з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованість по кредитному договору «Автопакет» № 599231/ФО від 22.06.2007 року в розмірі 15435,52 доларів США, що еквівалентно 123376,11 грн, яка утворилась станом на 15.04.2013 року. Також цим рішенням з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» судовий збір в розмірі 1233,76 грн.

04.08.2020 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_А_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 599231/ФО від 22.06.2007 року, перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» (а.с.6-10).

20.08.2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_А102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 599231/ФО від 22.06.2007 року, перейшло до ТОВ «Фінанс Проперті Групп» (а.с.11-15).

26.08.2020 року між ТОВ «Фінанс Проперті Групп» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» укладено договір про відступлення прав вимоги № б/н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 599231/ФО від 22.06.2007 року, перейшло до ТОВ «ФК «Інвест Хаус» (а.с.16-20).

29.12.2020 року між ТОВ «ФК «Інвест Хаус» та ТОВ «ФК ФОРТ» укладено договір про відступлення прав вимоги № б/н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 599231/ФО від 22.06.2007 року, перейшло до ТОВ «ФК Форт» (а.с.21-24).

У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст.55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України, зокрема у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 2-а-3494/11 та від 27 серпня 2020 року у справі № 804/536/18 вбачається, що заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Тобто з наведеного вбачається, що якщо виконавче провадження не відкрито, заміна сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.

В той же час можлива заміна стягувача у виконавчому листі незалежно від того чи видався він чи ні, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Так, з поданої заяви ТОВ «ФК Форт» вбачається, що заявник просить замінити стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК Форт» у справі № 248/38902/13-ц.

В той же час суд зазначає, що в судовому засіданні розгляд справи № 248/38902/13-ц є завершеним, про що свідчить рішення Харцизького міського суду Донецької області від 09.08.2013 року.

Як вже вище зазначалось, в порядку ст.442 ЦПК України передбачена заміна сторони виконавчого провадження або заміна стягувача у виконавчому листі незалежно від того чи видався він судом чи ні, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання.

Статтею 442 ЦПК України не передбачена заміна стягувача у справі.

Враховуючи наведене, зміст вимог заявника, який просив «Замінити стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК ФОРТ» у справі № 248/3890/13-ц…» вбачається, що заявник звертаючись до суду в порядку ст..442 ЦПК України, заявив вимоги, які не можуть бути задоволені в порядку ст.442 ЦПК України (на стадії виконання судового рішення).

При цьому суд зазначає, що ухвалою суду від 26.01.2022 року заявнику пропонувалось конкретизувати свої вимоги в цій частині, оскільки суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог (частина перша статті 13 ЦПК України), а вихід суду за межі вимог заяви ТОВ «ФК «Форт» є неприпустимим і буде свідчити про порушення принципу диспозитивності цивільного судочинства, бо лише учасник справи вправі розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Вказану ухвалу суду від 26.02.2022 року заявник отримав 06.02.2022 року, але недоліки, викладені в ухвалі не виправив.

Тобто в своїй заяві заявник просить замінити стягувача у справі, що не передбачено ст..442 ЦПК України.

Враховуючи наведене, в задоволенні вимог заявника про заміну стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК Форт» у справі № 248/38902/13-ц, слід відмовити.

Що стосується вимог заявника про видачу дублікатів виконавчих листів, то в цій частині вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до пункту 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, стягувачу або державному виконавцю, приватному виконавцю, які звернулися із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Оскільки ТОВ «ФК Форт» не є стягувачем у даній справі та судом не задоволена заява ТОВ «ФК Форт» щодо заміни стягувача на його правонаступника, за вказаних обставин, суд вважає, що ТОВ «ФК Форт» не є тією особою, яка може звертатися до суду в рамках цивільної справи № 248/38902/13-ц з заявою про видачу дублікату виконавчого документа.

За аналогічних підстав не підлягають задоволенню і вимоги про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Керуючись ст.ст. 433, 442, пункту 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заінтересовані сооби: Публічне акціонерне товариство «КБ «Надра», ОСОБА_1 відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Повний текст ухвали складено 01 березня 2022 року.

Суддя О.В.Здоровиця

23.02.22