Ухвала

23 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 705/2159/19

провадження № 61-2855зно22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Шиповича В. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» про визнання незаконними та скасування наказів про зміну в організації виробництва та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, зміну формулювання наказу, стягнення частини заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» (далі - ПП «Центр-Монтаж-Енерго») про визнання незаконними та скасування наказів про зміну в організації виробництва та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, зміну формулювання наказу, стягнення частини заробітної плати.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 03 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 жовтня 2021 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

У лютому 2022 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 03 грудня 2021 року про повернення апеляційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., Синельникова Є. В.,

Хопти С. Ф., від 03 лютого 2022 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження та відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Черкаського апеляційного суду

від 03 грудня 2021 року про повернення апеляційної скарги.

22 лютого 2022 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду

від 03 лютого 2022 року про відмову у відкритті касаційного провадження.

23 лютого 2022 року ОСОБА_1 подала заяву про відвід колегії суддів: Шиповича В. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

Заява ОСОБА_1 про відвід обґрунтована тим, що колегією суддів при прийнятті ухвали від 03 лютого 2022 року не виконано рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 8-рп2013, а крім того внесено до ухвали завідомо недостовірну інформацію про існування висновку Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумніви у неупередженості або об`єктивності судді.

Крім того відповідно до частини четвертої статті 37 ЦПК України суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України

«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52,

від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу колегії суддів, констатує відсутність підстав стверджувати, що судді Шипович В. В., Синельников Є. В., Хопта С. Ф. виявляють особисту упередженість.

На час вирішення заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Шиповича В. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. відсутні підстави вважати, що вказані судді виявляють особисту упередженість та/або мають пряму чи побічну заінтересованість у результаті розгляду справи № 705/2159/19.

Доводи ОСОБА_1 про те, що до ухвали від 03 лютого 2022 року внесено завідомо недостовірну інформацію про існування висновку Великої Палати Верховного Суду, є помилковими, оскільки вказана ухвала не містить посилань на будь-які висновки Великої Палати Верховного Суду.

Таким чином наведені у заяві про відвід обставини по суті зводяться до незгоди із ухвалою Верховного Суду від 03 лютого 2022 року.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Визначення складу суду для розгляду конкретної справи здійснюється не за бажанням учасників справи, а в порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством, зокрема статтею 33 ЦПК України.

Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді справи є порушенням права на справедливий суд.

Оскільки заявлений відвід судом, який розглядає справу, визнано необґрунтованим, то відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заявлений ОСОБА_1 відвід колегії суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Шиповича В. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. визнати необґрунтованим.

Заяву про відвід передати для вирішення судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта