Справа № 481/1661/21
Провадж.№ 2/481/16/2022
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

22.02.2022 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Уманської О.В.

за участі секретаря Кузьміної Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Новобузької міської ради Баштанського району Миколаївської області, про визначення додаткового строку для подання зави про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

16.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , згідно з яким, посилаючись на поважність причин пропуску ним строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті його батька ОСОБА_3 , просив ухвалити судове рішення про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті вказаного спадкодавця тривалістю два місяці.

В обґрунтування заявлених вимог позивач у своєму позові зазначив, що після смерті його батька ОСОБА_3 , відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, які спадкодавець на випадок своєї смерті заповів йому та його сестрі. Однак, у встановлений законом строк до нотаріуса за оформленням спадкових справ щодо вказаного нерухомого майна позивач не звертався, оскільки лише в жовтні 2021 року від своєї сестри отримав документи та дізнався про наявність складеного заповіту на його ім`я. Крім того сестра надала йому нотаріально завірену заяву про відмову від спадщини на його користь. При зверненні в грудні 2021 року до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини позивачу було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку, що і змусило його в порядку ч. 3 ст. 1272 ЦК України звернутися до суду з вказаним позовом.

29.12.2021 року провадження по даній справі було відкрито та призначено до розгляду у загальному позовному провадженні.

Ухвалою від 03.02.2022 року до справи у якості співвідповідача залучено Новобузьку міську раду Баштанського району Миколаївської області та справу призначено до розгляду .

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала щодо їх задоволення.

Представник відповідача Новобузької міської ради Баштанського району Миколаївської областіу судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника міської ради, згідно якого проти задоволення позову не заперечував.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходе такого висновку.

Судом встановлено, що згідно фотокопії свідоцтва про право власності б/н від 23.01.2004 року виданого на підставі рішення виконкому Новобузької м/ради від 23.12.03 року №547 та витягу про його державну реєстрацію громадянину ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок розташований по АДРЕСА_1 (а.с.15-16).

Натомість відповідно до фотокопій державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, серії ІІІ-МК№ 038024 та серії ІІІ-МК№ 038023 від 22.02.1996 року, земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку, розташовані по АДРЕСА_1 , розміром 0,0226 га та 0,08 га належать на праві власності громадянину ОСОБА_3 (а.с.18-19).

З свідоцтва про смерть (фотокопії) серії НОМЕР_1 , виданого повторно 24.11.2021 року, встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Новий Буг Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис №273 (а.с.11).

Згідно заповіту зареєстрованого в реєстрі за №840959, посвідченого Новобузькою державною нотаріальною конторою, 18.07.1997 року, який згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №67696552 станом на 09.12.2021 року не змінено і не відмінено, громадянин ОСОБА_3 заповів належний йому житловий будинок та земельну ділянку розташовані за адресою АДРЕСА_1 , а також все майно - ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в рівних долях кожному (а.с.13,20).

Внаслідок укладення шлюбу відповідачка ОСОБА_4 змінили прізвище на ОСОБА_2 , що підтверджується фотокопіями свідоцтв про укладення а розірвання шлюбу ( а.с.39-42).

Разом з тим згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №67696531 станом на 09.12.2021 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заведена, а отже інші спадкоємці (зокрема і спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 ) з заявами про прийняття спадщини не зверталися ( а.с.21), тому письмова згода спадкоємця який прийняв спадщину на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини позивачем отримана бути не може. Зокрема в матеріалах справи наявна фотокопія нотаріально завіреної заяви складеної ОСОБА_4 від 06.07.2000 року, згідно якої остання заяви про прийняття спадщини не подавала, на спадщину не претендує та не заперечує щоб свідоцтво про право на спадщину було видано брату ОСОБА_1 (а.с.14).

Також слід зазначити, що відповідно до фотокопії довідки Новобузької міської ради за вих.№1844 від 01.12.2021 року на день смерті спадкодавця ОСОБА_3 разом з ним ніхто не був зареєстрований (а.с.17).

На момент відкриття спадщини ( день смерті спадкодавця) був чинним Цивільний кодекс Української РСР від 18 липня 1963 року, разом з тим відповідно до ч.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України ( 435-IV) правила книги шостої Цивільного кодексу України (спадкове право) застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 , в силу ст.1216, 1217, ч.1 ст.1222, ч.1 ст.1223 ЦК України має право на спадкування спадщини за заповітом від 17.07.1997 року після смерті заповідача ОСОБА_3 , що мала місце 26.12.1999 року.

При зверненні 09.12.2021 року до приватного нотаріуса Новобузького районного нотаріального округу Миколаївської області вищевказаному спадкоємцю за заповітом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті заповідача ОСОБА_3 у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, про що нотаріусом видано відповідне роз`яснення (а.с.22).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 відступати від якої Верховний Суд підстав не знайшов.

Отже, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року по справі №565/1145/17.

Таким чином необізнаність позивача про існування заповіту спадкодавця складеного на його ім`я, призвело до пропуску ним строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а тому неподання позивачем відповідної заяви у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини суд визнає поважним і знаходить можливим визначити для нього додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Новобузької міської ради Баштанського району Миколаївської області, про визначення додаткового строку для подання зави про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , два місяці з дня набрання цим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано .

У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, апеляційна скарга подається у той же строк з дня виготовлення повного тексту рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована та проживає по АДРЕСА_2 .

Відповідач: Новобузька міська рада Баштанського району Миколаївської області, , місцезнаходження: пл..Свободи, 42 м.Новий Буг Баштанського району Миколаївської області.

Повний текст рішення виготовлено 22.02.2022 року.

Суддя