Справа № 638/107/21
Провадження № 2-др/638/31/22
21 лютого 2022 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:
Головуючого судді Цвірюка Д.В.,
за участю секретаря Межирицької В.Ю.,
представника позивача Войцехівського О.В.,
представника відповідача Костак Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду з використанням представником позивача власних технічних засобів поза межами судового засідання заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Войцехівського Олександра Володимировича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі з позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колумб Трейд Восток» про стягнення грошових коштів, -
Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.01.2022 року задоволено повністю позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колумб Трейд Восток» про стягнення грошових коштів, стягнуто грошові кошти у розмірі 27 450, 00 грн. та судовий збір.

04.02.2022 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Войцехівського Олександра Володимировича про ухвалення додаткового рішення, в якій він, зокрема, просить стягнути з ТОВ «Колумб Трейд Восток» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 800,00 грн..

В обґрунтування заяви зазначає, що позивач у даній справі, оцінивши ризиковість даного спору, складність справи та її значимість скористався правом наданим процесуальним законодавством України та залучив фахівців в галузі права, що мають достатній рівень фахової підготовки, теоретичні та практичні знання, для здійснення належного захисту прав та інтересів сторони спору. Між позивачем та Адвокатським об`єднанням «ЛЕГАЛЛІТІС» укладено Договір про надання правової допомоги №AD-0088 від 06.07.2020. Додатковою угодою №2 від 28.07.2020 року до зазначеного договору передбачено, що позивач доручає АО здійснити представництво інтересів та надати інші види правової допомоги щодо повернення коштів, отриманих ТОВ «Колумб Трейд Восток» без достатньої правової підстави. Також сторони узгодили вартість послуг з надання правової допомоги у суді, а саме: складання позовної заяви 3800,00 грн.; складання відповіді на відзив 3000,00 грн.; складання заяв з процесуальних питань 1500,00 (за одну заяву); участь адвоката в одному судовому засіданні 2000,00 грн..

Представником відповідача надано до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні заяви про постановлення додаткового рішення в повному обсязі, а у випадку задоволення, значно зменшити розмір понесених судових витрат задовольнити не більше 4000,00 грн., через їх необґрунтованість та завищення. В обґрунтування заперечень зазначає, що мотивувальна частина позову та відповіді на відзив зводиться до цитування положень чинного законодавства (декількох рішень КСУ) та аналізу абстрактних положень базових міжнародно-правових актів у сфері захисту прав людини, котрі не мають ніякого конкретного (казуального) відношення до даної цивільної справи. Відсутні авторські абзаци та міркування щодо суті спору, його ґрунтовний аналіз та збирання доказової бази. На думку представника відповідача обидва документи не вартують більше 1000,00 грн. (кожен). Також вважає неспівмірною та завищеною вартість одного судового засідання в режимі відеоконференції у розмірі 2000,00 грн., при цьому зауважив, що середня вартість одного судового засідання в адвокатському середовищі складає близько 1000,00 грн. та змістовних судових засідань у справі відбулося 2. Також вважає, що складання дрібних шаблонних документів, які були оцінені представником позивача у 1500 грн. кожен та їх кількість не визначена, не вартує обумовленої в заяві вартості та є нескладним. Враховуючи, що справа є малозначною, розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження і сума позову складає 27 000,00 грн., за своєю природою є простою та шаблонною, заявлені позивачем судові витрати у розмірі 20 800,00 грн. вважає необґрунтованими та завищеними. При цьому зауважує, що позивач не здійснював збирання доказів, залучення експертів чи перекладачів до справи. Вказує на відсутність в матеріалах справи документу з детальним описом наданих послуг та витраченого часу, меморіальних ордерів (інших платіжних документів) про дійсну оплату правової допомоги.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив питання ухвалення додаткового рішення вирішити у його відсутність з урахуванням поданих ним заперечень.

Розглянувши заяву, заслухавши думку представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 зазначеного Закону договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 вищевказаного Закону встановлено, що представництво це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 вказаного Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 вказаного Закону).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним З`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Верховний Суд у постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268, від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Інтереси ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції представляв адвокат Адвокатського об`єднання «ЛЕГАЛЛІТІС» Войцехівський О.В. на підставі договору про надання правової допомоги №AD-0088 від 06.07.2020 року та ордеру серія КС № 554596 від 18.12.2020 року.

Додатковою угодою №2 від 28.07.2020 року до зазначеного договору передбачено, що позивач доручає АО здійснити представництво інтересів та надати інші види правової допомоги щодо повернення коштів, отриманих ТОВ «Колумб Трейд Восток» без достатньої правової підстави. Також сторони узгодили вартість послуг з надання правової допомоги у Дзержинському районному суді м.Харкова, а саме: складання позовної заяви 3800,00 грн.; складання відповіді на відзив 3000,00 грн.; складання заяв з процесуальних питань 1500,00 (за одну заяву); участь адвоката в одному судовому засіданні 2000,00 грн.

З акту приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) по Договору про надання правової допомоги (№AD-0088 від 06.07.2020 року) від 01 лютого 2022 року вбачається, що Адвокатським об`єднанням «ЛЕГАЛЛІТІС» надано ОСОБА_1 наступні послуги: складання позовної заяви вартістю 3800,00 грн, складання відповіді на відзив вартістю 3000,00 грн., складання заяв з процесуальних питань у кількості 4 штуки вартістю 1500,00 грн. за кожну, а всього 6000,00 грн., участь адвоката в судовому засіданні (4 засідання) по 2000,00 за кожне, що становить 8000,00 грн., а всього 20 800,00 грн..

Як вбачається з матеріалів справи представником позивача складено та подано до суду позовну заяву, яка не є великою за обсягом та складається лише з 6 сторінок, з яких описова та мотивувальна частини становлять 3 сторінки. Додатком до позовної заяви є лише ордер, витяг на безкоштовний запит з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та громадських формувань, копія дубліката квитанції, копія вимоги про повернення грошових коштів, опис, чек та роздруківка з сайту про її надсилання, адвокатський запит та лист-відповідь на нього. Також представником позивача подано до суду відповідь на відзив, який складається з 9 сторінок. При цьому представником позивача не зазначена тривалість витраченого часу на складання зазначених документів.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Войцехівський О.В. брав участь у трьох судових засіданнях в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів: 27.05.2021 року, яке згідно протоколу судового засідання тривало 18 хвилин, судове засідання було відкладено за клопотанням представника відповідача, 03.08.2021 року, яке тривало 33 хвилини, сторони виступили зі вступним словом, та 21.01.2022 року, яке тривало 23 хвилини, судом було досліджено матеріали справи, представники сторін виступили з доповненнями та суд видалився до нарадчої кімнати.

Щодо складання представником позивача заяв з процесуальних питань, то матеріали справи містять наступні заяви: клопотання від 09.03.2021 року про проведення судового засідання в режимі відеоконференції; клопотання від 15.03.2021 року про визнання неповажними причин пропуску відповідачем процесуального строку на подання відзиву та залишення його без розгляду; клопотання від 27.10.2021 року про відкладення розгляду справи; заява про ухвалення додаткового рішення у справі від 02.02.2022 року. Тривалість витраченого часу на складання зазначених документів представником позивача не зазначено.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений розмір витрат на надання правничої допомоги занадто завищеним, оскільки ціна позову за вищезазначеним позом складає 27450,00 грн, враховуючи це, велику кількість практики Верховного Суду та правове обґрунтування заявлених позовних вимог, суд вважає, що справа є невеликої складності.

Отже враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру судових витрат та стягнення з ТОВ «Колумб Трейд Восток» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6800, 00 грн., з яких складання позовної заяви - 2000,00 гривень, складання відповіді на відзив 1000,00 гривень, складання заяв з процесуальних питань 800,00 гривень за чотири заяви, участь адвоката в судових засіданнях 3000,00 гривень за три засідання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви адвоката Войцехівського Олександра Володимировича.

Керуючись ст.ст.133, 137, 138, 141, 270 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Войцехівського Олександра Володимировича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі з позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колумб Трейд Восток» про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Колумб Трейд Восток`на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень 00 копійок.

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк