Справа № 758/1770/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Щербатюк Л.Є., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд Гарантування Інвестицій», товариства з обмеженою відповідальністю «Лайнсейл», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахова Юрія Назіровича, про визнання недійсним правочину (договору) та відновлення становища, яке існувало до порушення

У С Т А Н О В И В:

До Подільського районного суду міста Києва надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд Гарантування Інвестицій», товариства з обмеженою відповідальністю «Лайнсейл», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахова Юрія Назіровича, про визнання недійсним правочину (договору) та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 08.02.2022 року вказану позовну заяву залишено без руху.

11.02.2022 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, у якій останній просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; заборони відповідачу 1 та відповідачу 2 чинити перешкоди ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у проживанні та користуванні квартирою під номером АДРЕСА_1 ; заборони відповідачу 1 та відповідачу 2 вчиняти дії щодо виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 із квартири АДРЕСА_1 ; заборони відповідачу надавати право користування іншим юридичним та фізичним особам квартирою під номером АДРЕСА_1 ; передати квартиру АДРЕСА_1 на відповідальне зберігання ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи подану заяву позивач зазначив, що 26 січня 2022 року між відповідачами було укладено у нотаріальній формі Договір купівлі-продажу, серія та номер: 133 квартири АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Юрієм Назіровичем (номер запису про право власності 46365793). Зазначена квартира була його власністю, перебуває у його фактичному володінні та є місцем постійного проживання його сім`ї. Станом на 26 січня 2021 року зазначена квартира перебувала у іпотеці відповідача згідно іпотечного договору, дійсність якого оспорюється в судовому порядку. Представники співвідповідачів неодноразово вчиняли спроби щодо виселення позивача та його сім`ї із спірної квартири. Так, 20 квітня 2021 року представники відповідача 1 прибули до вказаної квартири та заблокували вихід з неї сім`ї позивача: дружини ОСОБА_2 , дочки ОСОБА_3 , самого позивача не пускали до квартири. В зв`язку з насильницькими діями та намаганням виселення з єдиного житлового приміщення сім`ї позивач 20 квітня 2021 року викликав поліцію та подав заяву про кримінальне правопорушення. Тому, з метою недопущення перешкод у користування квартирою, яка є предметом іпотеки за договором, дійсність якого оскаржується в межах справи № 758/11515/19. Вжиття таких заходів забезпечить ефективний захист прав, унеможливить незаконне виселення сім`ї позивача та незаконне вселення інших осіб до приміщення.

Згідно із ч.1 ст.153 Цивільно-процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

З огляду на зазначене, в судове засідання сторони не викликались.

Надаючи оцінку заяві про забезпечення позову, суд керується наступним.

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Перелік видів забезпечення позову передбачений статтею 150 ЦПК України, у якій, зокрема, визначено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії (пункт 2 частини першої статті 150 ЦПК України); а також встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин (пункт 3 частини першої статті 150 ЦПК України).

Частиною десятою статті 150 ЦПК України встановлена заборона вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Таким чином, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Однак, в матеріалах поданої заяви про забезпечення позову відсутні докази, які б свідчили про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у даній справі, що свідчить про те, що наведені у заяві доводи, гуртуються лише на припущеннях, які не можуть бути покладеними в обґрунтування відповідної ухвали.

Враховуючи вищевикладене, предмет позову, а також викладені у заяві доводи позивача та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності щодо співставлення їх належності, допустимості, достовірності кожного окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку між собою, суд доходить висновку про відсутність належних правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, у зв`язку із чим, заява не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 149 - 150, 158, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд Гарантування Інвестицій», товариства з обмеженою відповідальністю «Лайнсейл», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахова Юрія Назіровича, про визнання недійсним правочину (договору) та відновлення становища, яке існувало до порушення - залишити без задоволення;

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Володимир ГРЕБЕНЮК