Справа № 594/1523/21
Провадження №2/594/51/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Чир П.В.

з участю секретаря Козій Я.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом до ОСОБА_2 в якому просить шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем розірвати, посилаючись на те, що у них виникали часті конфлікти пов`язані з різними поглядами на побудову сімейного життя, ведення домашнього господарства та виховання їхнього сина. Відповідач ображав її, вчиняв щодо неї психологічне насильство. У зв`язку з чим вже протягом тривалого часу, а саме з 12.08.2021 вони спільно не проживають, так як відповідач зібрав свої речі та залишив сім`ю. Станом на сьогодні шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 19 листопада 2021 року, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

29 листопада 2021 відповідачем ОСОБА_2 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він вказав, що не погоджується з підставами розірвання шлюбу, які позивачка вказала у позовній заяві. Жодного психологічного насилля щодо позивачки він ніколи не застосовував та з цього приводу вона ніколи не зверталася до поліції і його не було притягнуто за це до відповідальності. Також не було з його сторони постійних образ. Як у кожній сім`ї у них були дрібні суперечки та сварки. Він перебував один рік та два місяці у АТО, коли повернувся то вони разом з позивачкою поїхали на роботу у Польщу, де дружина йому зраджувала у подружній вірності. Він працював і всі кошти йшли на утримання сім`ї, оскільки за весь час спільного проживання дружина працювала лише три місяці. Тепер він хотів другої дитини, на що позивачка відповіла, що його не любить та не хоче від нього дітей. Коли він прийшов в черговий раз додому, дружина зібрала його речі і сказала йти від них так як вона з ним жити не буде. Тому твердження позивачки про те, що він добровільно зібрав свої речі та залишив сім`ю не відповідає дійсності. Дружина чинить перешкоди у його спілкуванні з сином. В той же час позовні вимоги він визнає та просить шлюб розірвати. Заперечує щодо стягнення з нього судового збору.

Ухвалою Борщівського районного суду від 06 грудня 2021 року було зупинено провадження у справі та надано сторонам строк для примирення терміном два місяці.

09 грудня 2021 позивач ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив на позовну заяву, у якому вказала, що з часу припинення з відповідачем подружніх стосунків та окремого проживання вона жодним чином не чинила перешкоди останньому у спілкуванні з сином. Їхній син хворіє, є особою з інвалідністю, йому вкрай є шкідливим будь-яке підвищення інтонації голосу, оскільки син вразливий до гучних звуків, що призводить до погіршення його стану здоров`я. А також їхньому синову протипоказане будь-яке хвилювання, що також призводить до погіршення його стану здоров`я. Зважаючи на це, її рішення про розірвання шлюбу з відповідачем відповідає також інтересам малолітнього сина. До того ж, з часу припинення ними подружніх стосунків їхній малолітній син сам висловлює небажання спілкуватися з відповідачем. Твердження відповідача про те, що вона зібрала його речі та по суті вигнала його з будинку, де вони спільно проживали, не відповідає дійсності. Оскільки, відповідач після конфлікту, який відбувся у серпні 2021 року, через декілька днів самостійно забрав усі свої речі та з того часу з ними не проживає. Це вже втретє відповідач покидає її з сином, пояснюючи це не бажанням мати таку сім`ю як їхня. Твердження відповідача про те, що вона за весь час їхнього спільного проживання працювала лише три місяці також не відповідає дійсності, оскільки вона тривалий час працювала, вела домашнє господарство та водночас здійснювала догладь за малолітньою дитиною, в той час коли відповідач мав змогу бути відсутнім тривалий час, перебуваючи на роботі закордоном. Шлюб просить розірвати.

Позивач ОСОБА_1 в зал судового засідання не прибула, у поданій до суду заяві просить справу слухати у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в зал судового засідання не прибув, подав до суду заяву, у якій просить справу слухати у його відсутності, погоджується на розірвання шлюбу.

Дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Сторони уклали шлюб 29 квітня 2014 року, актовий запис №01, зареєстрований Ланівецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане повторно відділом ДРАЦС реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області 08 листопада 20014 року).

Від шлюбу сторони маю малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 від 27 березня 2015 року) .

У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Спільне сімейне життя у сторін не склалося, сімейні стосунки між ними погіршились, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок, непорозумінь, та як наслідок, до фактичного припинення між ними шлюбних стосунків. Шлюб сторін набув формального характеру.

Наданий судом сторонам строк для примирення до позитивного результату не призвів, сторони не помирились.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України).

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України).

За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача у користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі ст.ст.24,55,56,105,110,112 СК України, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований Ланівецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області 29 квітня 2014 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителькою с.Ланівці Чортківського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_4 актовий запис №01 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Чир П.В.