Справа № 507/1615/21
Провадження № 2-о/496/45/22
У Х В А Л А

22 лютого 2022 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П., розглянувши заяву представника заявника адвоката Коверга Ганни Володимирівни про забезпечення позову по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, про встановлення факту прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, про встановлення факту прийняття спадщини.

21 лютого 2022 року до суду надійшла заява представника заявника - адвоката Коверга Ганни Володимирівни про забезпечення позову, в якій просить суд: вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі №507/1615/21 шляхом заборони державному нотаріусу Любашівської районної державної нотаріальної контори Котюжинській Л.Д., вчиняти дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, спадкова справа № 140/2021, яка відрилася після смерті, ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Обґрунтовуючи вказану заяву про забезпечення позову представник заявника посилається на те, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті відкрилася спадщина яка складається із земельних ділянок загальною площею 2,08 га та 3,26 га, розташованих на території Гвоздавської сільської ради Любашівського районну Одеської області та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкодавець заповіт не складав, порядок спадкування за законом не змінював.Спадкоємцями другої черги після смерті ОСОБА_4 є сестра померлої - ОСОБА_3 , брати - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . Державним нотаріусом Любашівської районної державної нотаріальної контори Котюжинською Л.Д. відкрито спадкову справу № 140/2021, після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заявами ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .Листом від 15.09.2021 року №1152/02-14 державного нотаріуса Котюжинською Л.Д. Любашівської районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було рекомендовано звернутися до суду із питання встановлення факту прийняття спадщини. ОСОБА_1 звернувся до суду із відповідним позовом для захисту своїх прав, у разі задоволення позову має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак на даний час немає перешкод у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на все спадкове майно на ім`я ОСОБА_3 .У разі видачі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті спадкодавця - спадкоємцю ОСОБА_3 до розгляду спору по суті, ОСОБА_1 звернеться до суду із позовом про визнання часткового не дійсним такого свідоцтва, що у подальшому буде затягувати розгляд справи у судовому порядку та нести додаткові судові витрати, а тому є ефективним заходом, застосування заходів забезпечення позову по справі № 507/1615/21, не застосування яких ускладнить виконання рішення суду. Також у разі видачі такого свідоцтва до розгляду спору по суті відповідач може вселитися у спірне майно, що порушить право заявника. У зв`язку з викладеним, представник заявника звернулася до суду з вказаною заявою.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику осіб.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї письмові докази, суд вважає, що заяву про забезпечення позову слід повернути, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи відповідне рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Адвокат Коверга Г.В. у заяві зазначає, що заходи забезпечення позову, визначені у поданій заяві не спричинять збитків відповідачу, тому розмір зустрічного забезпечення позову нею не визначається.

Згідно до ст. 151 ЦПК України: заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно із ч. ч. 1-5 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

З аналізу вищенаведених норм цивільного процесу вбачається, що метою застосування заходів зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача (заінтересованої особи), які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Питання вжиття заходів зустрічного забезпечення вирішуються судом, який остаточно і визначає захід зустрічного забезпечення, який має бути вжитий в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.

Заявник не наділений правом на вирішення доцільності застосування зустрічного забезпечення, тобто вказані заходи застосовуються не за ініціативою заявника.

Заявник або представник заявника мають лише зазначити в заяві про забезпечення позову пропозицію щодо зустрічного забезпечення, зокрема, щодо розміру грошової суми, яку вони можуть внести на депозитний рахунок суду. Дана пропозиція враховується судом при визначенні остаточного розміру зустрічного забезпечення. У разі якщо заявник не має можливості внести відповідну суму, він має повідомити суду поважні причини відсутності такої можливості.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Таким чином, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2022 році з 01 січня встановлений у розмірі 2481 грн.

Пунктом 4 частини 1 статті 2 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення доказів становить 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 496,20 грн.

Однак, судом встановлено, що до матеріалів позову не надане платіжне доручення про сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову та не зазначено підстав звільнення заявника від сплати судового збору, чи пільг щодо такої сплати, як це визначено законом.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним адвоката ОСОБА_5 про забезпечення позову повернути, оскільки її подано з порушенням норм ст. 151 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.150-153 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника заявника адвоката Коверга Ганни Володимирівни про забезпечення позову по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, про встановлення факту прийняття спадщини повернути заявнику.

Повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду із такою заявою після усунення умов, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Повний текст ухвали складено 22 лютого 2022 року.

Суддя О.П. Галич