Дата документу 18.02.2022
Справа № 334/1014/22
Провадження № 2/334/1797/22
УХВАЛА

про забезпечення позову

18 лютого 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Боднар А.А.,

розглянувши представника позивача ОСОБА_1 адвоката Михайлової Олени Володимирівни про забезпечення позову,

встановив:

представник позивача адвокат Михайлова О.В. звернулась до суду з позовом до АТ «Запоріжгаз», в якому просить визнати рішення комісії АТ «Запоріжгаз» віл 17.12.2021 про затвердження акту про порушення № ZP003333 від 02.12.2021 в частині несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ незаконним, а дії АТ «Запоріжгаз» щодо складання акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу на суму 64 759,76 гривень неправомірними.

Разом з позовною заявою представник позивача подала заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони АТ «Запоріжгаз» здійснювати заходи з примусового припинення газопостачання за адресою: вул. Турбінна, буд. 18-А, м. Запоріжжя, та звертатися до інших органів, підприємств, установ та організацій з метою припинення газопостачання за вказаною адресою.

Заяву обґрунтовує тим, що неправомірні дії АТ «Запоріжгаз» щодо затвердження Акту по порушення та проведення перерахунку дають підстави в будь-який час АТ «Запоріжгаз» відключити від постачання природного газу будинок позивача. Позивачем заявлено вимоги про визнання неправомірними дій АТ «Запоріжгаз» щодо донарахування заборгованості за спожитий газ в розмірі 64 759,76 грн. Позивач за весь час укладення з АТ «Запоріжгаз» договору на газопостачання - з 09.07.2003 жодного разу не мав заборгованості зі сплати наданих відповідачем послуг. Вважає, що для захисту конституційних прав та інтересів позивача та для забезпечення виконання в майбутньому рішення суду, необхідно заборонити відключати подачу природного газу до житлового будинку позивача до вирішення справи у судовому порядку та набрання рішенням суду законної сили. Припинення АТ «Запоріжгаз» розподілу природного газу в зимовий період призведе до значного збільшення порушення прав заявника як споживача послуг з розподілу природного газу, ускладнить або, навіть унеможливить виконання можливого рішення суду та поновлення порушених прав. ОСОБА_1 є пенсіонером, донарахована (за переконанням позивача - явно незаконно) сума, що підлягає сплаті за спожитий газ, є досить значною для позивача.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано частиною четвертою статті 55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, статті 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, які згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з частинами першою та другою статті 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 150 ЦПК позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру, що передбачене частиною одинадцятою статті 150 ЦПК.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 3, 4 постанови від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі - Постанова № 9), згідно з пунктом 1 частини першої статті 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно з пунктом 43 рішення у справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

У пункті 6 Постанови № 9 зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Так, з позовної заяви та доданих до неї письмових доказів вбачається, що між сторонами дійсно існує спір щодо неправомірних дій відповідача по донарахуванню позивачу об`єму газу.

Відповідно до пункту 13 Правил постачання природного газу, затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2496, постачальник має право ініціювати/вживати заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу споживачу в разі: проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором; перевищення підтвердженого обсягу природного газу, якщо інше не передбачено договором постачання природного газу; розірвання договору постачання природного газу; відмови від підписання акта приймання-передачі без відповідного письмового обґрунтування; настання заходів, передбачених Правилами про безпеку постачання природного газу, що діють відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про ринок природного газу» та поширюються на споживачів, що не є захищеними відповідно до зазначених Правил.

Таким чином, визначені різні підстави для припинення газопостачання.

З огляду на викладене, вбачається висновок, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії по припиненню газопостачання в будинок позивача співвідноситься з предметом позову, а отже існує конкретний зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому вжитий судом захід забезпечення позову буде спроможній забезпечити фактичне виконання судового рішення, у разі задоволення позову.

Таким чином, суд погоджується з обґрунтованим припущенням представника позивача про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до створення додаткових труднощів у виконанні судового рішення, запобігти яким можливо шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Отже, зважаючи на те, що забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів і задоволених вимог позивача, які носять тимчасових характер, та з огляду на зазначені вище обставини, суд доходить висновку, що в майбутньому рішення суду може утруднитись чи взагалі бути неможливим, що є підставою для забезпечення позову.

Разом з цим, суд вважає за необхідне вказати, що доводи, наведенні в даній ухвалі про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, жодним чином не свідчать про доведеність позовних вимог, що в цілому підлягає перевірці та оцінці під час розгляду та вирішення справи по суті.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони АТ «Запоріжгаз» здійснювати заходи з примусового припинення газопостачання позивачу.

Керуючись статтями 149, 150, 151, 153, 157, 260 ЦПК України, суд

постановив:

заяву про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» здійснювати заходи з примусового припинення газопостачання за адресою: вул. Турбінна, буд. 18-А, м. Запоріжжя, та звертатися до інших органів, підприємств, установ та організацій з метою припинення газопостачання за вказаною адресою.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Реквізити учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», місцезнаходження: вул. Заводська, буд. 7, м. Запоріжжя, 69035, .

Суддя: