Провадження № 2/727/92/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Літвінової О.Г.

при секретарі Вальків А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Якобишена Тетяна Дмитрівна до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Якобишена Тетяна Дмитрівна звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 .

Після його смерті відкрилась спадщина на належне його майно, а саме: Ѕ частки трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 . А також побудовані гараж літ. Д рік побудови 1989, сарай літ. В рік побудови 1989 та сарай літ. Е рік побудови 1989 по АДРЕСА_2 .

За життя його батько ОСОБА_4 заповіту не складав. Спадкоємцями першої черги є він його мати ОСОБА_5 та бабуся ОСОБА_4 .

Квартира АДРЕСА_3 належала по 1/2 частці батькові ОСОБА_6 та бабусі ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 21 березня 2007 року виданого Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради.

12 грудня 2013 року державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори Назарчук Г. Я. видано на його ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/2 частку трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 , зареєстровано в реєстрі за № 4-1922.

Також за життя його батьком ОСОБА_4 в 1989 році по АДРЕСА_2 побудовано гараж літ. Д, сарай літ. В та сарай літ Е, що підтверджується довідкою № 2702 від 21.12.2007 року виданою Чернівецьким комунальним обласним бюро технічної інвентаризації, даними добудовами все життя користувався його батько, а на теперішній час продовжує користуватися позивач.

Хоча гараж літ. Д рік побудови 1989, сарай літ. В рік побудови 1989 та сарай літ. Е рік побудови 1989 по АДРЕСА_2 є також спадковим майном, однак свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому не було видано у зв`язку з тим, що зазначені споруди значилися лише в технічному паспорті та не увійшли в приватизацію, тобто не зазначені в свідоцтві про право власності.

У зв`язку з тим, що гараж літ. Д рік побудови 1989, сарай літ. В рік побудови 1989 та сарай літ. Е рік побудови 1989 по АДРЕСА_2 , були збудовані до 05 серпня 1992 року, вони є не самочинними, оскільки не передбачалась процедура введення в експлуатацію при оформленні права власності.

А тому просив визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на гараж літ. Д, сарай літ. В та сарай літ. Е, які знаходяться по АДРЕСА_2 , як спадкоємця після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримує повністю.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, від неї до суду надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 був сином ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.14).

Квартира АДРЕСА_3 належала по 1/2 частці батькові ОСОБА_6 та бабусі ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 21 березня 2007 року виданого Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, що підтверджується свідоцтвом про право власність від 21 березня 2007 року (а.с.15), а 12 грудня 2013 року державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори Назарчук Г. Я. видано на ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на вище вказану квартиру, зареєстровано в реєстрі за № 4-1922, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.12.2013 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 14480299 від 12.12.2013 року (а.с.16-17).

Також за життя позивача батьком ОСОБА_4 в 1989 році по АДРЕСА_2 побудовано гараж літ. Д, сарай літ. В та сарай літ Е, що підтверджується довідкою № 2702 від 21.12.2007 року виданою Чернівецьким комунальним обласним бюро технічної інвентаризації, даними добудовами все життя користувався позивачем батько, а на теперішній час продовжує користуватися ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою № 2702 від 21.12.2007року та копією технічного паспорта (а.с.18,19-25).

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною ч.1 ст.1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що необхідно визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме гараж літ. Д, сарай літ. В та сарай літ. Е, які знаходяться по АДРЕСА_2 , як спадкоємця після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнивши позовні вимоги.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.328, 1217, 1218, 1258, 1261, 1296 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 247, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт: серії НОМЕР_1 виданий 22.11.2005 року Першотравневим РВ УМВС України в Чернівецькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - НОМЕР_2 право власності на спадкове майно, а саме : гараж літ. Д, сарай літ. В та сарай літ Е, які знаходяться по АДРЕСА_2 , як спадкоємця після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.Г.Літвінова