Справа № 194/293/17
Номер провадження № 4-с/194/1/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2022 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.

за участю секретаря судового засідання Виходцевої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , старший державний виконавець Тернівського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Хрустальова А.А. щодо скасування постанови державного виконавця про арешт коштів боржника по цивільній справі позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про скасування постанови державного виконавця про арешт коштів боржника, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , старший державний виконавець Тернівського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Хрустальова А.А. щодо скасування постанови державного виконавця про арешт коштів боржника по цивільній справі позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, в якій просить поновити строк на подання скарги; визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Хрустальової А.А. від 02.11.2021 року щодо арешту коштів боржника за виконавчим провадженням № 55834419; зобов`язати старшого державного виконавця Тернівського державної виконавчої служби у Павлоградському районі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Хрустальову А.А. скасувати арешт його зарплатного рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Укрсиббанк». Скаржник вказує, що у старшого державного виконавця Тернівського ВДВС у Павлоградському районі Південно-Східного регіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Хрустальової А.А. перебуває виконавче провадження № 55834419 про стягнення з нього на користь стягувача боргу на загальну суму 144200 грн. з 2017 року. В листопаді 2021 року він довідався, що його рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Укрсиббанк», за яким він отримує заробітну плату, арештований державним виконавцем. Він звернувся до старшого державного виконавця Хрустальвої А.А. з заявою, в якій прохав надати постанову про арешт його коштів. 24.11.2021 року державний виконавець надала йому постанову про арешт коштів боржника від 02.11.2021 року за якою був арештований його вищевказаний зарплатний рахунок.

Скаржник зазначає, що вказана постанова старшого державного виконавця Тернівського ВДВС у Павлоградському районі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Хрустальової А.А. суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження» і має бути визнана судом неправомірною та скасована, оскільки арешт накладено на 100 відсотків його заробітної плати, що знаходиться на його рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Укрсиббанк».

24.12.2021 року старшим державним виконавцем Тернівського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хрустальовою А.А., надано до суду відзив на скаргу, в якому ОСОБА_3 просить скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення та вимоги скаржника визнати безпідставними. В обґрунтування відзиву посилається на те, що на виконанні в Тернівському ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області вхідного МУ МІО (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 55834419, відкрите 19.02.2018 року з примусового виконання виконавчого листа Тернівського міського суду Дніпропетровської області № 194/293/17, виданого 08.11.2017 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у розмірі 144200,00 грн. Крім того, стягненню з боржника підлягає виконавчий збір в сумі 14420,00 гри. та витрати провадження в сумі 272,23 грн.. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 55834419 від 19.02.2018 року направлено рекомендованим листом з повідомленням в день винесення, а також вручено 14.06.2018 року під час виходу за місцем проживанням боржника. ОСОБА_1 зазначив, що зобов`язується сплачувати борг щомісячно по 5000,00 грн. та був обізнаний щодо наявності відносно нього відкритого виконавчого провадження № 55834419. 07.12.2018 року встановлено, що у грудні 2018 року боржник був працевлаштований до ТОВ «Шахтар-Агро», та державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення па заробітну лика № 55834419 від 07.12.2018 року та направлено до ТОВ «Шахтар-Агро». Протягом періоду, коли боржник ОСОБА_1 працював у ТОВ «Шахтар-Агро» з його заробітної плати здійснювалось утримання заборгованості за виконавчим провадженням № 55834419, однак 30.11.2020 року боржник звільнився. Починаючи з 30.11.2020 року по теперішній час боржником не сплачувались кошти в рахунок погашення заборгованості за вказаним виконавчим провадженням.

29.04.2021 року при телефонній розмові державного виконавця з ОСОБА_1 , останній повідомив, що працевлаштувався до ТОВ «Шахтопрохідницьке управління Гірник», однак відповідно до довідки вказаного підприємства № 146 від 06.05.2021 року ОСОБА_1 наданому підприємстві не працює.

Станом на 22.12.2021 року залишок боргу, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 за виконавчим листом складає 90772,72 грн., залишок виконавчого збору - 14369,00 грн., залишок витрат провадження складає 203,23 грн.. Так, 02.11.2021 року державним виконавцем в порядку ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів боржника № 55834419 від 02.11.2021 року в межах суми 105344,95 грн., та постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті для винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.Таким чином, державним виконавцем при винесенні постанови про арешт коштів № 55834419 від02.11.2021 року не було порушено вимог Закону України «Про виконавче провадження», адже ч. 3 ст. 52 Закону саме на банк покладено обов`язок перевірити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання. Також, старший державний виконавець вказує, що станом на 22.12.2021 року до Тернівського ВДВС, а ні від боржника ОСОБА_1 , а ні від банків не надходило документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Крім того, в ході виконання виконавчого провадження № 55834419 державним виконавцем систематично направлялись електронні запити в Автоматизованій системі виконавчих проваджень до ДПС та ПФУ, в результаті чого, встановлено, що боржник ОСОБА_1 жодного разу офіційно не працевлаштовувався протягом періоду з 30.11.2021 року по теперішній час. 25.11.2021 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника № 55834419 та направлено до 8 ВГРЗ, однак станом на 22.12.2021 року а ні 8 ВГРЗ, а ні від боржника до Тернівського ВДВС не надходило офіційних документів, що підтверджують працевлаштування боржника (а.с. 62-100).

Скаржник ОСОБА_1 та його представник - адвокат Савченко С.А. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності до суду не надали. В попередніх судових засіданнях представник скаржника підтримав заяву та просив його скаргу задовольнити з підстав зазначених у скарзі.

Заінтересована особа - старший державний виконавець Тернівського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хрустальова А.А. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, однак раніше у попередніх судових засіданнях, посилаючись на заперечення зазначені у відзиві на скаргу, просила скаргу залишити без задоволення.

Згідно з ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, вважає, що скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з п.п. 2, 5 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника, інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною 1 ст. 18 вказано Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Пунктом 13 постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року № 14 передбачено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби (дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів).

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Так, в судовому засіданні встановлено, 02.11.2021 року старшим державним виконавцем Тернівського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хрустальовою А.А. в рамках виконавчого провадження № 55834419 винесено постанову про арешт коштів боржника на підставі виконавчого листа № 194/293/17, виданого 08.11.2017 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 144200,00 грн. та судового збору в розмірі 1442,00 грн.. З вказаної постанови вбачається, що керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику (а.с. 55, 82).

Посилання старшого державного виконавця у відзиві на те, що у Тернівського ВДВС відсутні відомості, що боржник до теперішнього часу не працює суд вважає безпідставними, оскільки 25.11.2021 року, старшим державним виконавцем Тернівського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хрустальовою А.А. в межах виконавчого провадження № 55834419 також винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, з якої видно, що державним виконавцем встановлено, що боржник працює на 8 ВГРЗ (а.с. 86), про що також свідчить довідка № 1479, видана 29.12.2021 року Восьмим воєнізованим гірничорятувальним загоном, з якої видно, що ОСОБА_1 дійсно працює у 8ВГРЗ з 20.10.2021 року (а.с. 109).

Крім того, згідно з довідкою АТ «Укрсиббанк» № 57-1-09/28/10 від 18.01.2022 року, долученою скаржником до матеріалів справи, ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_2 , для зарахування заробітної плати підприємством 8ВГРЗ (а.с. 121), про що також свідчить лист АТ «Укрсиббанк» № 08.02.2022 року на вимогу Тернівського ВДВС № 1260 від 31.01.2022 року, з якого видно, що рахунок відкритий для зарахування заробітної плати та активний для зарахування коштів.

За ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 351Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно з ч. 3 ст. 52 вказаного Закону, не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Статтею 59 Закону визначено, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом МЮУ від 02.04.2012 р. №512/5 визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує пяти мінімальних розмірів заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ч. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За положеннями ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Судом встановлено, що скаржник є боржником по виконавчому провадженню №55834419, що боржнику було відомо про відкрите виконавче провадження.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Згідно із ч.1-3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Звертаючись до суду з даною скаргою, заявник посилається на те, що накладення арешту на його рахунок для зарахування заробітної плати, позбавило його можливості отримувати заробітну плату, оскільки арешт накладено на 100 відсотків його заробітної плати, що позбавило його можливості отримувати кошти для існування та сплачувати борг, проти якого він не заперечує.

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01 липня 1949 року № 95, ратифікована 23 червня 1992року, заробітна плата може стати об`єктом арешту або передачі лише у такій формі й у таких межах, які визначено національним законодавством. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оплату праці» забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає Законом право громадянина на своєчасне одержання заробітної плати.

Накладення арешту на рахунок боржника, який призначений для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав особи.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 р. у справі № 905/361/19 зазначено, що виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю. Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру. Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

У відповідності до вимог п. 18 постанови пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 травня 2012 року N 5 «Про внесення змін до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року N 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відомостей щодо отримання боржником ОСОБА_1 будь-яких інших доходів або відкритих рахунків в установах банків, ніж відкритий рахунок для зарахування заробітної плати, матеріали справи не містять, а також цих доказів не надано суду і державним виконавцем, та скаржником накладений старшим державним виконавцем арешт в рамках ВП № 55834419 на інші картки ніж на заробітний рахунок № НОМЕР_1 не оскаржується, а тому в частині скарги щодо скасування в цілому постанови старшого державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хрустальової А.А. слід відмовити.

За ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Однак, доводи скаржника знайшли своє документальне та законодавче підтвердження, а тому приймаючи до уваги норми ч. 2 ст. 451 ЦПК України, враховуючи те, що рахунок боржника ОСОБА_1 відкритий у АТ «Укрсиббанк» саме для зарахування заробітної плати підприємством 8ВГРЗ, суд приходить до переконання, що на час розгляду справи порушуються права ОСОБА_1 на отримання заробітної плати. Отже, суд приходить до переконання про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 , та зобов`язання старшого державного виконавця скасувати арешт, накладений на кошти боржника, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_2 (номер картки НОМЕР_1 ) відкритому в АТ «Укрсиббанк» для зарахування заробітної плати боржника, накладеного у виконавчому провадженні № 55834419.

Керуючись ст.ст. 18, 48, 52, 56 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 13, 76, 450, 451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , старший державний виконавець Тернівського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Хрустальова А.А. щодо скасування постанови державного виконавця про арешт коштів боржника по цивільній справі позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити частково.

Зобов`язати старшого державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хрустальову Альону Анатоліївну скасувати арешт, накладений на кошти боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , які знаходяться на рахунку № НОМЕР_2 (номер картки НОМЕР_1 ) відкритому в АТ «Укрсиббанк» для зарахування заробітної плати боржника, накладеного у виконавчому провадженні № 55834419 за постановою старшого державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хрустальової Альони Анатоліївни про арешт коштів боржника.

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя В.О. Корягін