Справа № 126/1008/21
Провадження № 22-ц/801/417/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хмель Р. В.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2022 рокуСправа № 126/1008/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Сала Т. Б., Панасюка О. С.,

секретар судового засідання Француз М. Г.

учасники справи:

позивач (особа яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_1 ;

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бершадського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2021 року про закриття провадження у справі, постановлену в складі судді Хмеля Р. В. в м. Бершадь, дата складення повного судового рішення відповідає даті його постановлення ухвали,-

в с т а н о в и в :

05 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулась в Бершадський районний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності, у якому висувала вимогу визнати за нею право приватної власності на спадкове нерухоме майно після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на Ѕ частку житлового будинку - А, 1960 року забудови, загальною площею - 49, 0 кв. м., житлова площа - 21, 2 кв. м., та на Ѕ частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :02:004:0288, що розташовані в АДРЕСА_1 , стягнувши з неї на користь відповідачів 17 090 грн 67 коп.

Позов обгрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , у селі Велика Киріївка, помер її чоловік ОСОБА_4 . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з Ѕ частини житлового будинку з погосподарськими будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 та Ѕ присадибної ділянки.

Окрім позивача (пережилого подружжя), спадкоємцями першої черги за законом також є батьки спадкодавця - відповідачі у справі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Кожен із спадкоємців має право на спадкове майно 1/6 частки із цілого нерухомого майна. Самостійно розділити спадкове майно вони не можуть, а тому з урахуванням рухомого майна, яке залишилось в будинку просила визнати за нею право приватної власності на спадкове майно, а на користь відповідачів стягнути з неї грошову компенсацію.

26 жовтня 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до Бершадського районного суду Вінницької області заяви про визнання позовних вимог, у яких зазначають що згодні на визнання права власності за ОСОБА_1 на спадкове майно та не претендують на грошову компенсацію у розмірі 17 090 грн 67 коп. (а. с. 63, 64), проте ці заяви судом не вирішувались, натомість ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2021 року провадження у справі закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що дійсною причиною звернення до суду стало бажання сторін перерозподілити частки у спадковому майні після закінчення законодавчо встановленого строку для відмови від спадщини, а під час судового розгляду не встановлено жодних суперечностей чи наявності конфлікту між сторонами з приводу розподілу майна, тому юридичний спір між сторонами відсутній, отже на ці правовідносини сторін юрисдикція суду не поширюється.

Не погодившись із цією ухвалою, позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, в апеляційній скарзі просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Основні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що між сторонами існує спір, предметом якого є спадкове майно.

Стверджує, що відмова відповідачів від грошової компенсації не свідчить про відсутність спору між ними.

Отже вважає, що спір не вирішено, а суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність предмету спору у цій справі та наявність підстав для закриття провадження у справі.

Відзив на апеляційну скаргу впродовж встановленого апеляційним судом строку від інших учасників справи до суду не надійшов.

У судове засідання апеляційного суду сторони не з`явилися, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення їм судових повісток. Від відповідчів: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, в якій вони вказують що проти задоволення апеляційної скарги не заперечують.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з огляду на таке.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ч. 1 ст. 379 ЦПК України).

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З матеріалів справи вбачається наступне:

25 жовтня 2016 року ОСОБА_5 (позивач у справі) зареєструвала шлюб зі ОСОБА_4 , прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а. с. 8).

20 березня 2020 року укладено договір купівлі - продажу, відповідно умов якого ОСОБА_7 передала у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0.195 га, кадастровий номер :02:004:0288, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)(а.с. 17 - 18).

У цей же день, 20 березня 2020 року, між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі - продажу житлового будинку з господарськими спорудами, що заходиться на цій присадибній ділянці, за адресою: АДРЕСА_1 (20 - 22).

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 7).

Відтак ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були батьками ОСОБА_4 (а. с. 6).

01 лютого 2020 року приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області Шийко В. Б. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 5/02-31, а саме відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в спільному майні подружжя, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки, що розташовані по по АДРЕСА_1 , яка залишилась після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , оскільки мати та батько спадкодавця прийняли спадщину, у цій спадковій справі існує спір (а. с. 14).

Згідно із частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У статті 12 ЦПК України зазначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до частин першої та третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

У пункті 2 частини першої статті 255 ЦПК України зазначено, що суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Верховним Судом у постанові від 23 грудня 2020 року в справі № 522/8782/16-ц зазначено, що поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу ЄСПЛ до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

В справі що розглядається предметом спору є спадкове майно та права на нього трьох спадкоємців першої черги. Визнання позову не може трактуватись як відсутність предмету спору, адже визнання (не визнання) позову це одне із прав відповідачів, закріплене в ст. 494 ЦПК України.

Відтак з урахуванням обставин справи, висновків Верховного Суду, апеляційний суд вважає що помилковими є висновки суду першої інстанції про відсутність предмету спору на час пред`явлення позову та, як наслідок, закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

За таких обставин, враховуючи, що порушення судом норм процесуального права призвело до постановлення помилкової ухвали про закриття провадження у справі, тому ця ухвала залишатись у законній силі не може та підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 379, 382 384, 389 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Бершадського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2021 року про закриття провадження у справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді Т. Б. Сало

О. С. Панасюк