Ухвала

16 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 489/4987/19

провадження № 61-14454 св 21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Моторне (транспортне) страхове бюро України,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 квітня 2021 року у складі судді Кирильчука О. І.

та постанову Миколаївського апеляційного суду від 13 липня 2021 року

у складі колегії суддів: Тищук Н. О., Лівінського І. В., Шаманської Н. О.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (далі - ПрАТ «Київський страховий дім»), третя особа - Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ),

в якому просив стягнути майнову шкоду з ОСОБА_3 у розмірі

1 000,00 грн, з ОСОБА_2 - у розмірі 27 810,82 грн, з ПрАТ «Київський страховий дім» - 34 806,12 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 16 листопада 2017 року

у місті Миколаєві на перехресті вулиць Троїцькій та Космонавтів сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , та його транспортного засобу, яким він керував, Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_2 . Транспортний засіб Mercedes-Benz Sprinter, номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_2 і застрахований у ПрАТ «Київський страховий дім». При цьому ОСОБА_2 є власником

та директором товариства з обмеженою відповідальністю «Автонік»,

серед видів діяльності якого зазначена діяльність автомобільного вантажного транспорту (КВЕД 60.24.0).

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 грудня

2017 року у справі № 3/489/2138/2017 ОСОБА_3 визнано винним

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Про факт ДТП він повідомив страхову компанію, за результатами чого відкрито страхову справу, а його транспортний засіб оглянуто страховим експертом, однак після цього ПрАТ «Київський страховий дім» не реагувало на його звернення щодо суми страхового відшкодування та строків

її виплати.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 14 березня 2018 року року № 18-194, проведеного за його заявою судовим експертом Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (далі - висновок експертного автотоварознавчого дослідження

№ 18-194), вартість відновлювального ремонту його транспортного засобу,

з урахуванням факторів, викладених у дослідницькій частині, складає 63 870,94 грн.

Вказував, що у червні 2018 року направив претензію до страхової компанії щодо виплати йому страхового відшкодування, також письмово звертався до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , проте не отримав повного відшкодування майнових збитків ні від власника транспортного засобу, ні від водія,

ні від страхової компанії. Зазначав, що ОСОБА_3 виплатив йому тільки франшизу у розмірі 1 000,00 грн.

Крім того, у серпні 2018 року ПрАТ «Київський страховий дім» припинило свою діяльність шляхом ліквідації у добровільному порядку за рішенням органу товариства. У травні 2019 року він отримав лист від ліквідатора страхової компанії, яким його повідомлено про включення його заяви

до реєстру кредиторів для отримання коштів під № 108, акцептована сума заявленої вимоги - 34 806,12 грн.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просив суд його позов задовольнити.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 грудня 2019 року у складі судді Коваленка І. В. прийнято до розгляду позовну заяву

ОСОБА_1 та відкрито провадження у справі.

У червні 2020 року ОСОБА_1 змінив позовні вимоги і просив суд стягнути завдану йому майнову шкоду у розмірі 63 616,94 грн із ОСОБА_2 , як власника транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter, номерний знак

НОМЕР_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 червня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відвід головуючого судді у справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 червня 2020 року у складі судді Кирильчука О. І. прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2021 року

прийнято відмову ОСОБА_1 від позову у частині позовних вимог

до ОСОБА_3 та ПрАТ «Київський страховий дім», закрито провадження у справі у цій частині.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 квітня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції застосував до спірних правовідносин положення ЦК України, законів України: «Про страхування»,

«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV),

й виходив із того, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter, номерний знак

НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім»,

а покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. У цій частині суд першої інстанції врахував відповідну судову практику Верховного Суду, зокрема, постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).

Районний суд також указав, що у разі ліквідації страховика обов`язок

із виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності покладено на страхову компанію до завершення процедури її ліквідації в особі її ліквідаційної комісії, а у разі недостатності коштів (майна) - на МТСБУ.

У спірних правовідносинах позивач звернувся до страхової компанії

із заявою про отримання страхового відшкодування, тобто здійснив своє волевиявлення та обрав один з можливих способів захисту свого порушеного права. Суд першої інстанції зазначив про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки розмір завданої позивачу шкоди не перевищує ліміту відповідальності страховика, який не виплатив розмір страхового відшкодування.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 13 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 квітня 2021 року залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції

про те, що у спірних правовідносинах цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter, номерний знак

НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім», а тому покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Апеляційний суд послався на ті самі норми матеріального права та застосував ті самі правові висновки Верховного Суду, що й суд першої інстанції.

Крім того, апеляційний суд відхилив посилання апеляційної скарги щодо можливого стягнення з ОСОБА_2 різниці між вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу позивача і акцептованою страховою компанією сумою через недоведеність відповідних грошових сум.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2021 року до Верховного Суду,

ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення

та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає те,

що суди попередніх інстанцій застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду та Верховного Суду України, існує необхідність у відступленні від висновку щодо застосування норми права

у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування інших норми права у подібних правовідносинах, судами належним чином не досліджено зібрані у справі докази,

що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункти 1, 2, 3, 4 частини другої

статті 389 ЦПК України).

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2021 року клопотання

ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 квітня 2021 року

та постанови Миколаївського апеляційного суду від 13 липня 2021 року. Відкрито касаційне провадження у вказаній малозначній справі

з підстав, передбачених підпунктом а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України,витребувано із суду першої інстанції цивільну справу

№ 489/4987/19. Надіслано іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснено право подати відзив

на касаційну скаргу та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У вересні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 24 січня 2021 року справу призначено

до судового розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними

у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях урахували судову практику Верховного Суду, сформовану у справах, які не є подібними до цієї справи. При цьому відсутній правовий висновок Верховного Суду у правовідносинах, в яких потерпіла внаслідок ДТП особа позбавлена можливості отримати страхове відшкодування через неплатоспроможність страхової компанії,

з якою винуватець ДТП уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Крім того, справи про банкрутство страхових компаній тривалі у часі,

ще довше триває затвердження ліквідаційного балансу, а без цього

МТСБУ не може здійснити регламентні виплати по зобов`язанням неплатоспроможного страховика.

У даному спорі на момент вчинення ДТП транспортний засіб Mercedes-Benz Sprinter, номерний знак НОМЕР_1 , який належить відповідачу та яким керував ОСОБА_3 , був застрахований у ПрАТ «Київський страховий дім», яке знаходиться у стані ліквідації. У травні 2019 року він отримав лист від ліквідатора страхової компанії про включення його заяви до реєстру кредиторів для отримання коштів під № 108, акцептована сума заявленої вимоги - 34 806,12 грн, проте у поданій ним заяві сума страхового відшкодування ним зазначена у розмірі 65 616,94 грн.

Вказує, що судами попередніх інстанцій враховано постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), відповідно до якої відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором

або законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Однак, з урахуванням вищенаведених доводів касаційної скарги, наявні підстави для відступлення від указаної правової позиції з метою ефективного

та швидкого захисту права потерпілої в ДТП особи на відшкодування збитків, яке є абсолютним і не може обмежуватися, а отже, й для задоволення позову у цій справі.

Відзив на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції не надійшов.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення провадження у справі.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2021 року (провадження

№ 61-14490св19) передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 201/16373/16-ц за позовом ТОВ «Будівельна компанія «Ольвія»

до ОСОБА_4 ,про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 червня 2019 року.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив у вказаній ухвалі про те, що вважає за необхідне відступити від висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених

у постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) та від 03 жовтня 2018 року у справі

№ 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18), шляхом їх конкретизації

та зазначення виключень із загального правила відповідальності страхової компанії за шкоду, спричинену страхувальником, а саме: що у разі,

якщо страхова компанія позбавлена ліцензії, виключена із МТСБУ, перебуває в стані припинення (банкрутства), фактично не здійснює діяльності, ці висновки не застосовуються та потерпілий може звернутися

з позовом про стягнення шкоди безпосередньо до особи, яка її завдала.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 27 квітня 2021 року справу

№ 201/16373/16-ц прийнято до провадження та призначено до розгляду (провадження № 14-27цс21).

Судові рішення у справі, яка переглядається, та судові рішення у справі,

яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені

у подібних правовідносинах.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено,

що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах

(в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи,

а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, що переглядається, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21).

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 489/4987/19 (провадження № 61-14454св21) за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , третя особа - Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець