Справа № 504/2584/13-ц
Номер провадження 2-і/504/87/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2022смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Доброва П.В.

за участю секретаря Данько Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строків для їх пред`явлення,

встановив:

Директор ТОВ «ФК «Фінрайт» Погорєлов Ю.А. звернувся до суду з зазначеною заявою, в якій просив видати дублікат виконавчих листів, виданих 04.03.2014 року Комінтернівським районним судом Одеської області у цивільній справі №504/2584/13-ц за позовною заявою ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту №999-00027361/1 від 14.11.2012 року у розмірі 51087,18 грн та судового збору у розмірі 510,88 грн, а також поновити строки для їх пред`явлення

В обґрунтування зазначеної заяви ОСОБА_2 зазначив, що заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 27.01.2014 року по цивільній справі №504/2584/13ц позовну заяву ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованість за договором №999-00027361/1 про надання кредиту від 14.11.2012 року в розмірі 51087,18 грн та судовий збір в розмірі 510,88 грн.

04.03.2014 року на підставі вказаного заочно рішення видано виконавчі листи.

31.03.2020 року між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «ФК «Фінрайт» було укладено договір №126 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №999-00027361/1 від 14.11.2012 року перейшло до ТОВ «ФК «Фінрайт».

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 14.09.2020 року замінено стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «Імексбанк» () на його правонаступника ТОВ «ФК «Фінрайт» (, місцезнаходження: 61183, м. Харків, вул. Дружби Народів, 228 Б) у цивільній справі №504/2584/13-ц за позовною заявою ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту №999-00027361/1 від 14.11.2012 року.

24.11.2020 року ТОВ «ФК «Фінрайт» звернулось на адресу Лиманського РВДВС Південного МУМЮ (м. Одеса) з заявою про надання інформації про стан виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих листів №504/2584/13ц про стягнення з ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту №999-00027361/1 від 14.11.2012 року у розмірі 51087,18 грн та судового збору у розмірі 510,88 грн.

З відповіді Лиманського РВДВС Південного МУМЮ (м. Одеса) від 08.12.2020 року №43-22149 вбачається, що виконавчі провадження №52694160 та №52693891 були завершені на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавчі листи були направлені на адресу попереднього стягувача.

Проте, виконавчі листи з примусового виконання заочного рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 27.01.2014 року на дату звернення із заявою відсутні у стягувача та не передавався попереднім стягувачем ПАТ «Імексбанк», внаслідок чого заявник позбавлений можливості пред`явити їх до виконання, що стало підставою для звернення до суду.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу справу було передано для розгляду судді Доброву П.В.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Інші сторони виконавчого провадження, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду зазначеної заяви до суду не з`явилися, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Крім того, у рішенні від 26.06.2013 року № 5-рп/2013 (справа щодо офіційного тлумачення положень п. 2 ч. 2 ст. 17, п. 8 ч. 1 ст. 26, ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження») Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист (абзац 5 п.п. 2.1 п. 2 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013); набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення від 23 листопада 2018 року № 10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 р. № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

За позицією Конституційного Суду України, висловленою у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 (справа щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (щодо забезпечення державою виконання судового рішення)) судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина, і саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України (абзац 15 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 7 травня 2002 року № 8-рп/2002); право на судовий захист є гарантією реалізації інших конституційних прав і свобод, їх утвердження й захисту за допомогою правосуддя (абзац 8 п. 2.1 п. 2 мотивувальної частини Рішення від 23 листопада 2018 року № 10-р/2018). Отже, як випливає з наведеного, держава повинна повною мірою забезпечити реалізацію гарантованого ст. 55 Конституції України права кожного на судовий захист.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

На підставі ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, внаслідок чого припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч.4 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Приймаючи до уваги вищенаведену норму закону строк пред`явлення виконавчого листа до виконання може бути поновлений лише у разі визнання судом поважними причин його пропуску.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст.89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.1 ст.431 ЦПК).

У відповідності до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України (в новій редакції) у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 року за №8 "Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Таким чином, суд вважає за доцільне задовольнити заяву ТОВ «ФК «Фінрайт» та видати дублікат виконавчих документів та поновити строки для їх пред`явлення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,89,431,432,442 ЦПК України, ст.ст.11,512,514,515 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строків для їх пред`явлення задовольнити.

Видати дублікати виконавчих листів, виданих 04.03.2014 року Комінтернівським районним судом Одеської області у цивільній справі №504/2584/13-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту №999-00027361/1 від 14.11.2012 року у розмірі 51087,18 грн та судового збору у розмірі 510,88 грн.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів, виданих 04.03.2014 року Комінтернівським районним судом Одеської області у цивільній справі №504/2584/13-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту №999-00027361/1 від 14.11.2012 року у розмірі 51087,18 грн та судового збору у розмірі 510,88 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її отримання

Суддя Добров П. В.