Ухвала

21 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 372/3224/15-ц

провадження № 61-9752св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_1 , про визнання припиненим договору поруки та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання недійсними кредитного договору та додаткових договорів до нього, договору іпотеки та додаткових договорів до нього і договору поруки, за касаційною скаргою ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Шестаков Д. М., на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 червня 2020 року у складі судді Матвієнко Ю. О. та за касаційною скаргою ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Шестаков Д. М., на рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 грудня 2015 року у складі судді Проць Т. В. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 06 квітня 2016 року у складі колегії суддів: Антоненко В. І., Ігнатченко Н. В., Кулішенка Ю. М.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

У 2015 році ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_1 , про визнання припиненим договору поруки.

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання недійсними кредитного договору та додаткових договорів до нього, договору іпотеки та додаткових договорів до нього і договору поруки.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 02 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 06 квітня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 липня 2016 року, позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 27 квітня 2007 року № К3ВLGK15005786 у розмірі 304 181,17 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 20 травня 2015 року становить 6 463 849,86 грн, заборгованість за процентами 14 752,53 дол. США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 20 травня 2015 року становить 313 491,26 грн, заборгованість за комісією 5 991,35 дол. США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 20 травня 2015 року становить 127 316,18 грн та пеню - 66 080,49 грн.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У травні 2020 року ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Ковбасюк В. А., звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 грудня 2015 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 червня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 грудня 2015 року.

01 липня 2020 року ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Шестаков Д. М., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 червня 2020 року, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення і передати справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Шестаков Д. М., на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 червня 2020 року залишено без руху.

Ухвалою Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Шестаков Д. М., на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 червня 2020 року і витребувано із Обухівського районного суду Київської області цивільну справу № 372/3224/15-ц.

02 липня 2020 року ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Шестаков Д. М., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 06 квітня 2016 року, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні основного позову та задоволення його зустрічного позову.

Ухвалою Верховного Суду від 17 липня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Шестаков Д. М., на рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 06 квітня 2016 року залишено без руху.

Ухвалою Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року поновлено ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Шестаков Д. М., строк на касаційне оскарження рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 грудня 2015 року та ухвали Апеляційного суду Київської області від 06 квітня 2016 року, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Шестаков Д. М., на рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 06 квітня 2016 року.

Ухвалою Верховного Суду від 11 січня 2021 року відмовлено ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Шестаков Д. М., у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 грудня 2015 року та ухвали Апеляційного суду Київської області від 06 квітня 2016 року.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 22 червня 2020 року ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Шестаков Д. М., зазначає порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Підставою касаційного оскарження рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 грудня 2015 року та ухвали Апеляційного суду Київської області від 06 квітня 2016 року ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Шестаков Д. М., зазначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених в постанові Верховного Суду України від 05 червня 2013 року (провадження № 6-43цс13), від 03 лютого 2016 року (провадження

№ 6-1599цс15), постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 755/18438/16-ц (провадження № 14-275цс19), постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 09 грудня 2019 року у справі № 569/11865/16-ц (провадження № 61-18995сво18) та постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження

№ 61-517св18), від 20 лютого 2019 року у справі № 1512/2-234/11 (провадження № 61-37345св18), від 07 серпня 2019 року у справі № 201/10825/15-ц (провадження № 61-17740св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 755/28001/14 (провадження № 61-19672св19), від 08 квітня 2020 року у справі № 757/4299/14-ц (провадження № 61-39769св18) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційних скарг викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_1 , про визнання припиненим договору поруки та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання недійсними кредитного договору та додаткових договорів до нього, договору іпотеки та додаткових договорів до нього і договору поруки призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець