Справа № 182/4216/21
Провадження № 2/0182/261/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.02.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Гавриленко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що навчається,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що навчається.

Свої вимоги мотивує тим, що з 23.07.1989 року по 16.03.1999 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від цього шлюбу у них народилось двоє дітей: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 16.03.1999 року шлюб між ними розірваний, проте, вони не припиняли шлюбних стосунків. Остаточно вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства в січні 2011 року. Після припинення фактичних шлюбних стосунків з відповідачем вона звернулась до суду з приводу стягнення аліментів на утримання молодшого сина до досягнення ним повноліття. 01.07.2021 року стягнення аліментів було припинено в зв`язку з виповненням синові 18 років. Зараз син продовжив навчання і є студентом 2 курсу бюджетної форми навчання у Державному навчальному закладі «Запорізький професійний ліцей залізничного транспорту» за фахом слюсар з ремонту рухомого складу, помічник машиніста електровозу. Термін навчання у навчальному закладі до 20.02.2022 року. В навчальному закладі син отримує стипендію в розмірі 490 грн. на місяць. Батько не бажає в добровільному порядку виділяти кошти на утримання дитини, хоча регулярно отримує пенсію, розмір якої не знає. Дитина потребує додаткових коштів у зв`язку з отриманням освіти. Вона працює в КЗ «НЗСШ № 21» асистентом вчителя і не може самотужки вчити сина. Тому просить стягнути на його утримання з відповідача ј частину заробітку та інших доходів.

Ухвалою суду від 15.11.2021 року провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позов протягом 15 днів з дня отримання ухвали (а.с.15-16). Копії зазначеної ухвали були направлені сторонам. Відзиву, жодних заяв або клопотань від ОСОБА_2 на дату ухвалення судом рішення не надходило.

В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність, позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Згідно з ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме:

1 ) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2 ) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3 ) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4 ) інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи з п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як встановлено судом, з 23.07.1989 року по 16.03.1999 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.3). 16.03.1999 року шлюб між сторонами по справі розірваний. Після припинення фактичних шлюбних стосунків з відповідачем позивачка звернулась до суду з приводу стягнення аліментів на утримання молодшого сина до досягнення ним повноліття. 01.07.2021 року стягнення аліментів було припинено в зв`язку з виповненням синові 18 років. Зараз син продовжив навчання і є студентом 2 курсу бюджетної форми навчання у Державному навчальному закладі «Запорізький професійний ліцей залізничного транспорту» за фахом слюсар з ремонту рухомого складу, помічник машиніста електровозу (а.с.4). Термін навчання у навчальному закладі до 20.02.2022 року. В навчальному закладі син сторін по справі отримує стипендію. Однак, його коштів та коштів позивачки на утримання студента не вистачає.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_6 потребує матеріальної допомоги батька, а обставин, які б вказували на неможливість ОСОБА_2 її надавати, не виявлено, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в заявленому розмірі.

З огляду на зазначене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню і судовий збір у розмірі 908, 00 грн. на користь держави.

За таких обставин, керуючись ст.198, 199, 200 СК України, ст.12, 13, 18, 76, 81, 263-265, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що навчається задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходів щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на особу відповідного віку на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час його навчання, починаючи з 02.07.2021 року до закінчення навчання, тобто до 20.02.2022 року.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 908 грн. 40 коп. на користь держави.

Повний текст рішення складено 22.02.2022 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал