Дата документу 14.02.2022 Справа № 554/4937/21
Справа № 554/4937/21
Провадження № 2/554/246/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі: головуючого судді Бугрія В.М., за участю секретаря судових засідань Шевченко О.Г., за участю представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Науково-виробниче ТОВ «ІНТЕРАГРОЦЕНТР», ТОВ Науково-виробничий інститут Землересурс про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2021 року позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Шевченкіської районної в м. Полтаві ради від 12.03.2020 року було передано в спільну власність гр. ОСОБА_5 та їй, із земель комунальної власності земельні ділянки за вищевказаною адресою АДРЕСА_1 , площа яких відповідно до технічної документації, виготовленої НВТОВ "Інтерагроцентр" становить: 1000 м2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 531013700:18:003:0336, та 834 м2 для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :18:003:0337.

Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та акту прийому передачі межових знаків на зберігання в присутності власників (користувачів) суміжних ділянок, а саме: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) були встановлені межові знаки щодо користування суміжних земельних ділянок, що підтверджується актом та підписами.

Починаючи з 2019 року її життя перетворилося на пекло, так як постійно потерпає від сусідки ОСОБА_2 та її родича, які самовільно захоплюють її частину земельної ділянки. Вона неодноразово зверталась до сусідів з проханням звернутися в землевпорядну організацію з метою встановлення меж в натурі, щоб ще раз підтвердити факт незаконного заволодіння її власністю. Але до цього часу перешкоди не усунені. На свою адресу та на адресу своїх рідних постійно відчувається тиск та погрози. Вони самовільно руйнують її власність, користуються її земельною ділянкою.

У з`язку з викладеним просила суд усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_4 земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_2 встановити земельні межі, які зазначені в технічній документації землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості).

Ухвалою суду від 26 травня 2021 року відкрито провадження у справі.

28.07.2021 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, де відповідач просила суд у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити повністю.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити.

Відповідач та представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, просили відмовити.

Відповідно до ч. 5,6ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення учасників процесу,свідків, дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ст.12 ЦПК України ,цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення . Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що рішенням Шевченквської районної в м. Полтаві ради від 12.03.2020 року було передано в спільну власність гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , із земель комунальної власності земельні ділянки за вищевказаною адресою АДРЕСА_1 , площа яких відповідно до технічної документації, виготовленої НВТОВ "Інтерагроцентр" становить: 1000 м2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 531013700:18:003:0336, та 834 м2 для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :18:003:0337.

Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та акту прийому передачі межових знаків на зберігання в присутності власників (користувачів) суміжних ділянок, а саме: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) були встановлені межові знаки щодо користування суміжних земельних ділянок, що підтверджується актом та підписами.

Позивач вказує, що відповідач заволоділа її власністю .

Матеріалами справи встановлено, що в 2020 році науково-виробничим товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерагроцентр» в особі директора Бессараб Юрія Карловича була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельної ділянки в натурі . Відповідно акту прийомки- передачі межових знаків на зберігання користувача земельних ділянок претензій щодо меж та конфігурацій земельної ділянки не мали.

Згідно копії акту від 10.06.2020 року складеного науково-виробничим товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерагроцентр» межі земельних ділянок з кадастровим номером :18:003:0336 та :18:003:0337, які знаходяться по АДРЕСА_1 , площами 0,1000 га. та 0,0834 га відповідно, наданих власникам земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, закріплена в натурі ( на місцевості ) межовими знаками у кількості 12 шт.

Відповідно до ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин.

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

Таким чином, судом встановлено, що будучи власником земельної ділянки позивач незаконно та неправомірно обмежена відповідачем у здійсненні права користування вказаною ділянкою.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку , що доводи позивача знайшли своє підтвердження, а вимоги позивачки підлягають до їх задоволення.

При цьому з аналізу змісту позовних вимог позивача вбачається, що позивачка фактично просить суд усунути перешкоди в користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою з сторони відповідача. Вказаний спір по своїй суті та характеру спірних правовідносин є спором щодо усунення перешкод в користуванні майном, що належить особі на праві власності .

Згідно ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: зокрема визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Всім власникам забезпечуються рівні умови захисту і здійснення своїх прав володіння, користування і розпорядження своїм майном (частини 1, 3, 7 ст. 319 ЦК України).

Згідно зі ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

При цьому відповідно до ч.1 ст.96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані не порушувати права власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства.

З огляду на викладене та враховуючи, що оскільки відповідачем порушено право позивача на користування земельною ділянкою, відтак суд дійшов висновку, що таке право підлягає судовому захисту шляхом покладення обовязку на відповідача усунути перешкоди в користуванні позивачем належною їй на праві власності земельною ділянкою.

В частині вимог позивача щодо стягнення з відповідачки витрат на правову допомогу суд вважає, що вони також підлягають до задоволення.

Оскільки позивачем при поданні позову понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 908 грн., та витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн. вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та ст.ст. 319, 373, 376, 391 ЦК України, ст.ст. 96, 152, 212 ЗК України, керуючись ст.ст.141, 263-265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Науково-виробниче ТОВ «ІНТЕРАГРОЦЕНТР», ТОВ Науково-виробничий інститут Землересурс про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_4 земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_2 встановити земельні межі, які зазначені в технічній документації землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати в розмірі 908 грн., та 4000 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30 -денний термін апеляційної скарги з дня його проголошення, а особами, які приймають участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення у той же строк з моменту отримання копії рішення суду.

Повний текст рішення проголошено 21.02.2022 року.

Суддя В.М.Бугрій