Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" лютого 2022 р. Справа № 608/234/22

Номер провадження2/608/296/2022

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Коломієць Н. З.

з участю секретаря Смаглій О. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чортків справу в спрощеному позовному провадженні за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В позовній заяві позивач вказав, що проживає та є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . В даному будинку зареєстрована ОСОБА_2 , яка раніше була дружиною позивача, однак, в ній не проживає, комунальними послугами не користується, особистих речей та іншого майна в будинку не утримує. Те, що відповідачка прописана в його житловому будинку завдає незручностей, а тому він змушений звернутися в суд за захистом свого права.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій справу просить слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити у її відсутності, позов визнає.

Враховуючи заяви позивача та відповідача, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних мотивів.

Позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що стверджується договором купівлі продажу від 06.01.2022.

В даній квартирі прописана відповідачка ОСОБА_2 , що стверджується витягом з будинкової книги.

Однак, згідно з актом про встановлення факту не проживання від 17.01.2022, відповідачка в будинку АДРЕСА_1 не проживає з 2010 року.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною першою ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою ст.156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За змістом цієї норми права, користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

За змістом зазначених норм матеріального права, правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки, судом встановлено, що відповідач відсутній у вказаному житлі без поважних причин понад один рік.

Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААВ № 212907 позивач являється інвалідом 2 групи загального захворювання, а отже звільнений від сплати судового збору.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому, судовий збір в користь держави підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 317, 319, 346, 391, ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України 4, 12, 76, 81, 89, 141, 263, 264, 265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 до ОСОБА_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 такою, що втратила право користування житлом, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на рахунок Державної судової адміністрації України на рахунок ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ 37993783), банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 - 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копія вірна

Суддя:/підпис/

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/234/22

Рішення набрало законної сили « » року.

Суддя: Н. З. Коломієць

Копію рішення видано « » р.

Секретар: