_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/2885/21
Київський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого - судді Салтан Л.В.,
за участю секретаря Громико В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі питання щодо ухвалення додаткового рішення заяву у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
У провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходилася цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
10.08.2021 року рішенням Київського районного суду м. Одеси було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.Стягнуто з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , НОМЕР_2 , аліменти на малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 28 квітня 2021 року до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнуто з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , у дохід держави судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.
Однак, у цій цивільній справі судом не було розглянуто позовні вимоги, які були заявлені позивачем ОСОБА_1 щодо відшкодування судових витрат на професійну правову допомогу.
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Учасники справи в судове засідання для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення не викликались.
Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що у задоволенні позовної вимогі щодо відшкодування судових витрат на професійну правову допомогу відмовити.
Судом встановлено, що позивачем у позовній справі просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 відшкодування судових витрат на професійну правову допомогу у розмірі 5000 грн.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 та ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Разом з тим, ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з п.47 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення під 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).
В постанові від 01 жовтня 2002 року по справі № 30/63 Верховний Суд України звернув увагу, що судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.
Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
До позовної заяви позивачем було додано лише витяг з договору № 02.04.2021 року про надання правової допомоги, однак акт про надання правової допомоги (детальний опис робіт, надання послуг) у розмірі 5000 грн. та квитанція про сплату такого гонорару в матеріалах справи відсутні.
Враховуючи викладене, вимоги позивача ОСОБА_1 щодо стягнення витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн. є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.133, 137, 141 261, 270 ЦПК України, суд -
У задоволенні позовної вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування судових витрат на професійну правову допомогу у розмірі 5000 грн. відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення додаткового судового рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же термін з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Салтан Л. В.