Шаргородський районний суд
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року

м. Шаргород

Справа № 152/1465/21

провадження № 2-др/152/3/22

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Соколовської Т.О., розглянув у порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бутенко Валентини Миколаївни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бутенко В.М. до ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача виконавчого комітету Шаргородської міської ради Вінницької області як органу опіки та піклування, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів,

встановив:

26.11.2021 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бутенко В.М. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача виконавчого комітету Шаргородської міської ради Вінницької області як органу опіки та піклування про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів.

Рішенням суду від 08.02.2022 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково (а.с.162 171).

11.02.2022 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бутенко В.М. звернулася до суду з заявою, в якій просила ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 здійснених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 32000 грн. Заява мотивована тим, що нею на виконання ч. 8 ст. 141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду подано заяву про компенсацію понесених витрат, про що було заявлено до закінчення судових дебатів у справі. Враховуючи положення ст. 137, ст. 141 ЦПК України, просить вирішити питання про розподіл судових витрат на підтвердження яких надані письмові докази.

Розгляд заяви призначено на 11 годину 30 хв. 23 лютого 2022 року.

15.02.2022 від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бутенко В.М. до суду надійшла заява про підтримання вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу (а.с.160).

Відповідач ОСОБА_2 свою думку щодо поданої адвокатом Бутенко В.М. заяви не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 08.02.2022 позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бутенко В.М. до ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача виконавчого комітету Шаргородської міської ради Вінницької області як органу опіки та піклування, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів задоволено частково. При ухвалені рішення у даній справі питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно ст. 141 ЦПК України не вирішувалось.

11.02.2022 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бутенко В.М. звернулася до суду з заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 здійснених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 32000 грн (а.с.142 -154).

Відповідно до ч. 3 ст. 259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

За правилами ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Право на правничу допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року №6-рп/2013).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Зі змісту ч.ч.1-3 ст. 134 ЦПК України вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Вирішуючи питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд виходить із положень статті 137 ЦПК України.

Згідно з вимогами ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою ; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі стороні необхідно надати суду такі докази: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Відповідно до правової позиції ВС, викладеної у постанові Великої Палати від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15ц, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не вправі втручатися в ці правовідносини … За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами… Суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України).

Відповідач ОСОБА_2 у відзиві на позовну заву та письмовій заяві до суду просив відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу, посилаючись на їх не співмірність із складністю справи, завищеність та відсутність доказів у їх підтвердження (а.с. 83 84, 116).

Отже, згідно з вимогами статей 137, 141 ЦПК України на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, рахунки, тощо.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

За приписами ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Бутенко В.М. у першій заяві по суті спору позовній заяві було надано орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач понесе на професійну правничу допомогу (а.с. 4, 46).

Перевіривши на відповідність вимогам ст.137 ЦПК України документи про витрати на правничу допомогу, надані представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Бутенко В.М., суд вважає, що понесення судових витрат не доведено належними доказами.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права

Суд враховує критерії, які застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Надання доказів про факт та розмір витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Судом встановлено, що з метою отримання правничої допомоги у вище зазначеній справі позивачем було укладено договір про надання юридичних послуг (правничої допомоги) від 18.10.2021 з адвокатом Бутенко В.М., яким, зокрема передбачено предмет договору, права і обов`язки сторін, плата за надання послуг, порядок розрахунків (а. с. 152 - 154).

Адвокатом Бутенко В.М. до заяви про компенсацію витрат позивача ОСОБА_1 , пов`язаних з розглядом справи долучено копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №3986 від 29.06.2011, ордера серії ДН №000203 від 24.11.2021, квитанції до прибуткового касового ордера №835 від 09.02.2022, додаток №1 до договору про надання юридичних послуг (правничої допомоги) калькуляція витрат по оплаті послуг адвоката (розрахунок) за позовом ОСОБА_1 (позивач) про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів (а.с.147 150).

Згідно з калькуляцією витрат по оплаті послуг адвоката (розрахунок) за позовом ОСОБА_1 (позивач) про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів (далі Калькуляція) та квитанцією до прибуткового касового ордера №835 від 09.02.2022, витрати ОСОБА_1 на отримання правничої допомоги, пов`язаної із розглядом справи складають 32000 грн (а.с.149 - 150).

В Калькуляції наявний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, витрачений час, вартість робіт, у якому визначено вартість робіт за одну годину 2000 грн, згідно якого адвокатом надані наступні послуги позивачеві: консультація з питань розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів (протягом всього часу підготовки позову до розгляду та ведення процесу по справі 4000 грн (витрачено 2 год. х 2000 грн), опрацювання нормативної бази, що регулює спірні правовідносини 4000 грн (витрачено 2 год. х 2000 грн), ознайомлення з матеріалами справи та їх попереднє опрацювання, аналіз доказів та матеріалів, наданих позивачем 2000 грн (витрачено 1 год. х 2000 грн), складання та подання позову (три позовні вимоги) до суду з врахуванням часу на відправку пакетів документів сторонам 12000 грн (витрачено 6 год. х 2000 грн), складання клопотання та інших процесуальних документів до суду з врахуванням часу на підготовку та відправку пакету документів сторонам 4000 грн (витрачено 2 год. х 2000 грн), представництво інтересів в суді (два судових засідання 26.01. та 08.02.2022) з врахуванням часу підготовки до судового засідання - 6000 грн (витрачено 3 год. х 2000 грн), всього витрачено часу 16 годин, загальна вартість послуг 32000 грн (а.с.150).

Калькуляція від 09.02.2022 зазначена як додаток №1 до договору про надання юридичних послуг (правничої допомоги без номера і дати укладення), тоді як долученим до матеріалів справи договором про надання юридичних послуг (правничої допомоги) від 18.10.2021 не передбачено додатків до нього, а п.4.2 встановлено, що вартість послуг (орієнтовна) регламентується додатковою угодою до договору (а.с.152 - 154).

Такої додаткової угоди до договору про надання юридичних послуг (правничої допомоги) від 18.10.2021 про оплату послуг адвоката, які б містили розмір гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, та порядок проведення розрахунків клієнта з адвокатом, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бутенко В.М. суду не надала.

Відтак, суд позбавлений можливості перевірити розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, співмірність цієї суми зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Також суд звертає увагу, що до переліку виконаних робіт та наданих послуг адвокатом Бутенко В.М. включено роботи та послуги, які не є правничою допомогою згідно з п. 6 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та взагалі не є видами адвокатської діяльності згідно зі ст. 19 вказаного Закону, такі як формування та відправка пакетів документів сторонам, безпосереднє подання заяви до суду.

У наданих розрахунках (Калькуляції) представником позивача адвокатом Бутенко В.М. не вказано час витрачений на кожну конкретно із наданих послуг адвокатом та вартість кожної із них, що позбавляє суд можливості розмежувати та підтвердити, чи спростувати вартість кожної із зазначених адвокатом робіт та час витрачений на неї.

За викладених обставин у суда відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі в сумі 32000 грн, хоча наявна квитанція, яка підтверджує здійснення позивачем відповідних витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 59 Конституції України, ст.ст. 12, 15, 76 81, 133, 134, 137, 141, 259, 270, 352, 354 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд,-

постановив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бутенко Валентини Миколаївни про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ім`я (найменування) сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 05.12.2018;

представник позивача - адвокат Бутенко Валентина Миколаївна, м. Харків вул. Максиміліанівська, 11 кб.6, РНОКПП НОМЕР_3 , інші дані ідентифікуючі особу не відомі;

відповідач ОСОБА_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт громадянина України НОМЕР_5 , виданий 31.10.2007.

Ухвала постановлена та підписана 23.02.2022.

Головуючий суддя: Т.О. Соколовська