Справа № 277/1168/21
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"28" лютого 2022 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Греська В.А.

при секретарі с/з Євтушок М.Т.

розглянувши в смт Ємільчине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», в якому просила визнати недійсним кредитний договір №SAMDN5437 від 28.08.2009 року, укладений між акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» та публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», та нею.

Вимогу мотивує тим, що 16.09.2009 року вона стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» та отримала кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом.

Рішенням Ємільчинського районного суду від 24.07.2018 року по справі №277/267/18, яке набрало законної сили 19.09.2018 року, з позивачки на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором б/н від 16.09.2009 року на загальну суму 5272,51 грн., у тому числі: тіло кредиту 869,84 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 3361,58 грн., заборгованість по штрафам 1041,09 грн. Позивачка зазначила, що дана обставина вважається встановленою і не потребує повторного доведення.

Згідно довідки, виданої 19.06.2017 року ПриватБанком, станом на 19.06.2017 року у позивачки наявна заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за договором №SAMDN5437 від 28.08.2009 року по рахунку НОМЕР_1 в сумі 6130,89 грн. Для позивачки дана інформація є дивною, оскільки вона є клієнтом ПриватБанку з 16.09.2009 року.

Позивачка зазначила, що отримала листа від Національного банку України, з якого слідує, що між нею та Банком 19.09.2009 року був укладений договір банківського обслуговування. Укладання такого договору було здійснено на підставі анкети-заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку» у відповідності до ст.ст. 633, 634 ЦК України. На підставі укладеного між позивачкою та банком договору, позивачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У даному листі також зазначено, що банк повідомив, що картка № НОМЕР_2 з терміном дії до 08/15, була перевипущена на картку № НОМЕР_3 з терміном дії до 03/18.

Оскільки вказана картка була видана на виконання умов договору №SAMDN5437 від 28.08.2009 року, позивачці не зрозуміло, яким чином цю картку було перевипущено на неї.

Позивачка зазначила, що нею не укладався кредитний договір №SAMDN5437 від 28.08.2009 року, а тому вважає, що у відповідача не було жодних прав на те, щоб нараховувати їй заборгованість за цим договором або перевипускати на неї кредитну картку за цим договором. У позивачки відсутній на руках примірник вказаної кредитної угоди, оскільки він нею не підписувався та не укладався.

15.12.2021 року по даній справі відкрито провадження та розгляд справи було ухвалено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Ємільчинського районного суду від 23.12.2021 року розгляд даної справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Підготовче судове засідання було призначено на 18.01.2022 року.

18.01.2022 року позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним підтримала, просила долучити до матеріалів справи її заяву від 16.09.2009 року, в якій зазначено про відкриття рахунку НОМЕР_1 .

Крім того, 08.02.2022 року надала суду заяву, зі змісту якої слідує, що вона просить у всьому розібратися.

Ухвалою Ємільчинського районного суду від 08.02.2022 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним було закрито, справу призначено до розгляду на 28.02.2022 року.

28.02.2022 року позивачка в судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином судовою повісткою, про що свідчить розписка, причини неявки суду не повідомила, інших клопотань, заяв суду не надала.

Представник відповідача в судове засідання 28.02.2022 року не з`явився, 08.02.2022 року надіслав до суду клопотання про закриття провадження по справі, оскільки між сторонами відсутній предмет спору, зазначивши, що відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 07.02.2022 року підписаній позивачем 16.09.2009 року Анкеті-заяві був присвоєний внутрішній №SAMDN5437, внаслідок технічної помилки неправильно введена дата договору, а саме 28.08.2009 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, докази, додані до позовної заяви, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі, оскільки набрало законної сили рішення суду з приводу спору між сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 24.07.2018 року по справі №277/267/18 з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором б/н від 16.09.2009 року на загальну суму 5272,51 грн.

Даним рішенням встановлено, що 16.09.2009 року ОСОБА_1 стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» та отримала кредитну карту зі встановленим кредитним лімітом. В анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в «ПриватБанку» ОСОБА_1 висловила свою згоду, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами та пам`яткою клієнта складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 07.02.2022 року слідує, що 16.09.2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських послуг, шляхом підписання Анкети-заяви. Даній угоді був присвоєний внутрішній №SAMDN5437, проте внаслідок технічної помилки до комплексів банку була помилково введена інформація про дату укладання договору 28.08.2009 року, яка відображається у довідках банку та виписках по рахунку. На сьогоднішній день відсутня технічна можливість змінити дату договору з невірної 28.08.2009 року на вірну 16.09.2009 року. Угода №SAMDN5437 від 28.08.2009 року це Анкета-заява від 16.09.2009 року, на підставі якої ОСОБА_1 було видано кредитну карту та встановлено кредитний ліміт, та по якій є рішення суду про стягнення заборгованості по справі №277/267/18, що об`єктивно підтверджується долученою позивачкою ксерокопією заяви від 16.09.2009 року, в якій зазначено про відкриття рахунку НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України, встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

У відповідності з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання правочину недійсним, позивач у силу ст. 12 ЦПК України зобов`язана довести правову та фактичну підставу недійсності правочину.

Таким чином, судом встановлено, що кредитний договір №SAMDN5437 було укладено на підставі заяви анкети від 16.09.2009 року, а не від 28.08.2009 року, по якому Ємільчинським районним судом 24.07.2018 року по справі №277/267/18 прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 16.09.2009 року на загальну суму 5272,51 грн., яке набрало законної сили 19.09.2018 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 16, 81, 82, 255, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 203, 215 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору №SAMDN5437 від 28.08.2009 року, укладеного між акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» та публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», та ОСОБА_1 закрити, оскільки набрало законної сили рішення суду у справі, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. А. Гресько