Справа № 266/7149/21
Провадженя№ 2/266/228/22
09 лютого 2022 року м. Маріуполь Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого - судді Шишиліна О.Г.
при секретарі - Сологуб Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Маріуполя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості частки транспортного засобу, -
22.11.2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частки транспортного засобу DAEWOO LANOS д/н НОМЕР_1 , 1998 року випуску.
Ухвалу суду від 20.12.2021р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачу направлено за визначеною адресою та визначено строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с.25)
У визначений строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві в порядку ст. 83 ЦПК України суду не надав.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Представник позивача Косенко С.С., через якого позивач приймала участь у розгляді справи в судове засідання не з`явився, але ним подано заяві зазначено про розгляд справи у його відсутності, задоволення позову, крім того представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився двічі без поважних причин, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином замовною кореспонденцією, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Приймаючи до уваги думку представника позивача, який не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про таке.
Так, відповідно до п.5 ч.3 ст.2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є зокрема диспозитивність. Яка відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Як передбаченоч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Згідно з ст.70 СК України у разі розподілу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Судом встановлено, рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області №266/1873/13-ц від 19.07.2013 року визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на Ѕ частку автомобіля ДЕУ-Ланос державний номерний знак НОМЕР_1 за кожним. Цим рішенням встановлено, що зазначений автомобіль придбаний в жовтні 1998 р. подружжям ОСОБА_1 , та який оформлений на ім`я відповідача. Рішення набрало законної сили 30.07.2013 р. (а.с.8-9).
Отже у 2013 р. між подружжям ОСОБА_1 розподілено спірний автомобіль, та визнано право власності по Ѕ часки за кожним.
Таким чином, автомобіль є спільною частковою власністю сторін, часка кожного становить 1/2 .
Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях316,317,319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.
Поняття спільної часткової власності викладено у ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частинах майном, яке становить єдине ціле.
Відповідно до інформації регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Донецькій області (філія ГСЦ МВС) від 29.09.2021 року № 31/5-48-аз вказаний автомобіль був перереєстрований на підставі довідки рахунку ААЕ 211053 від 09.07.2015 виданої ТОВ «Азов-авто-трейд» (а.с.10).
Отже, незважаючи на те, що учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, відповідач самостійно у липні 2015 р. без згоди позивача розпорядився належним йому та позивачу в рівних часках автомобілем в цілому на свій розсуд.
Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Таким чином, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що відповідач порушив майнові права позивача на належну їй частину у праві спільної сумісної власності на автомобіль, відчужив це майно без її згоди та використав кошти на власні потреби, у зв`язку із чим позов є таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись статтями: 10,12,13,18,76,81,83,89,141,247,258,259,263-265,268, 352, 354 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості частки транспортного засобу - задовольнити.
Копію судового рішення направити сторонам.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивачем може бути подана апеляційна скарга на рішення суду, яка подається до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
повний текст рішення складено 18.02.2022
Суддя: Шишилін О. Г.
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 АДРЕСА_2