Справа № 128/3380/21

РІШЕННЯ

Іменем України

23 лютого 2022 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Сінельник В.І.,

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , підписаною представником згідно з ордером ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, яку обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Михайлівка, Вінницького району Вінницької області помер її чоловік ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Іншою спадкоємицею першої черги за законом є їхня дочка ОСОБА_5 , однак спадщину після смерті батька вона не прийняла та на неї не претендує. До нотаріальної контори після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 також звернулась відповідач по справі ОСОБА_3 , яка фактично проживала разом з померлим на момент смерті, однак вона не являється померлому родичем, тому і не має права на спадкування. Позивач є інвалідом І групи загального захворювання. Крім цього, ОСОБА_1 має хронічні захворювання, які дуже часто загострюються, тому вона вимушена проходити курс лікування. З 01 липня 2015 року вона гостро захворіла і знаходилась на лікуванні до 15 липня 2015 року з діагнозом: ІХС; атеросклеротичний кардіосклероз; гіпертонічна хвороба ІІІ ст., 3 ступ., РССУ ІV, СР ІІА; дисциркуляторна енцефалопатія змішаного генезу; остеохондроз хребта. Також з 2020 року в Україні запроваджені карантинні обмеження, і позивачу, як особі, яка має інвалідність, дуже важко пересуватись, тому переважний час позивач майже не виходить з дому, оскільки переживає за своє здоров`я. Більше того, рух транспорту в період карантину в сільській місцевості періодами є значно обмеженим. Вказані обставини завадили позивачу у передбачений законом строк подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , тому вона була вимушена звернутись до суду з даною позовною заявою, в якій просить встановити їй додатковий строк в два місяці для подання заяви до Вінницької районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_4 .

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 20.12.2021 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

В підготовче засідання 15.02.2022 учасники справи не з`явились, хоч в установленому законом порядку повідомлялися про дату, час та місце проведення судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_1 згідно з ордером ОСОБА_2 попередньо через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій просить розглянути дану справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує з мотивів, викладених у позовній заяві, та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 попередньо подала письмову заяву, в якій просить розглянути дану справу за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо їх задоволення. Також зазначила, що їй відомо, що позивач ОСОБА_1 є важко хворою людиною, інвалідом І групи, часто хворіє та перебуває на лікуванні, тому хвороба позивача є поважною причиною, у зв`язку з якою вона пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини.

Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести підготовче засідання 15.02.2022 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думки учасників справи, викладені у поданих до суду письмових заявах, вивчивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Михайлівка, Вінницького району Вінницької області помер її чоловік ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 15.01.2015 (а.с. 4).

Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_4 , як чоловіком та дружиною, підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 (а.с. 5).

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом І групи загального захворювання, що підтверджується копією витягу із акту огляду у МСЕК до довідки Сер. МСЕ- № 143976 (а.с. 8).

З довідки № 4109, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області 10.11.2021, убачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України, та отримує пенсію по інвалідності І група загального захворювання з 26.07.1994 довічно (а.с. 10).

Судом також установлено, що ОСОБА_1 з 01.07.2015 до 15.07.2015 знаходилась на лікуванні в Михайлівській АЗПСМ з діагнозом: ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст., 3 ступ., РССУ ІV, СН ІІА. Дисциркуляторна енцефалопатія змішаного генезу. Остеохондроз хребта (а.с. 11).

Постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Каблучко Ю.В. № 1903/02-31 від 23.11.2021 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини ОСОБА_1 (а.с. 14).

На виконання вимог ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 16.12.2021 на адресу Вінницького районного суду Вінницької області з Вінницької районної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

З копії вищезазначеної спадкової справи убачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 звернулась до Вінницької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом (а.с. 31). На підставі заяви 12.06.2015 була проведена реєстрація спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 33).

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі ст.ст. 1261, 1264 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Частиною третьою статті 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 494/498/16-ц зроблено висновок, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд зобов`язаний дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 332/1434/15-ц зазначено, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

У абзаці 6 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема, тривала хвороба спадкоємців.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Шестимісячний строк на звернення до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 закінчився 13 липня 2015 року.

Перебування позивача ОСОБА_1 на лікуванні у період з 01 липня 2015 року до 15 липня 2015 року з діагнозом: ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст., 3 ступ., РССУ ІV, СН ІІА. Дисциркуляторна енцефалопатія змішаного генезу. Остеохондроз хребта, суд визнає поважною причиною пропуску строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловіка ОСОБА_4 .

При цьому суд враховує позицію Верховного Суду у постанові від 23.11.2020 (справа № 315/714/19), відповідно до якої перебування спадкоємця на амбулаторному лікуванні визнано достатньою підставою для надання додаткового строку для прийняття спадщини. Схожа правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 332/1434/15-ц, за висновком якої перебування у період строку подання заяви про прийняття спадщини на лікуванні як амбулаторному, так і стаціонарному, визнано поважними причинами пропуску строку.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 зазначено, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначила, що у зв`язку з впровадженням в 2020 році в Україні карантинних обмежень, їй, як особі, яка має інвалідність, дуже важко пересуватись, тому переважний час вона майже не виходить з дому, оскільки переживає за своє здоров`я, що позбавило її можливості займатись оформленням спадщини.

Згідно з Указом Президента України від 13.03.2020 № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.03.2020 «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, на всій території України установлено карантин, дія якого неодноразово подовжувалась.

Однак суд не бере до уваги дані обставини, оскільки карантинні обмеження були запроваджені лише у 2020 році, а строк для подачі заяви про прийняття спадщини припав на 2015 рік, тому необхідність дотримання карантинних обмежень для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) не є тією обставиною, що унеможливила позивача своєчасно подати заяву про прийняття спадщини.

Проте суд бере до уваги те, що захворювання позивача сталося в передостанній місяць спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини і мало постійний характер, те, що позивач являється інвалідом І групи, що дійсно унеможливило своєчасно звернутися позивача до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Також суд приймає до уваги визнання позовних вимог відповідачем, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси відповідача та інших осіб.

Враховуючи вищезазначене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність правових підстав для задоволення позову.

Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини.

Суд вважає необхідним надати позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном два місяці з дня набрання рішенням законної сили, вважаючи, що саме такий термін достатній для звернення до нотаріуса з відповідною заявою.

Керуючись ст.ст. 1217, 1220, 1222-1233, 1269-1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 83, 89, 200, 211, 247, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , підписану представником згідно з ордером ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_4 терміном 2 (два) місяці, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , адреса місця реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Дата складення повного судового рішення 23.02.2022.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА