Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2022 Справа №607/7269/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання Бублінської О.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дяків Оксани Ярославівни, представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Сампара Надії Миронівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 пред`явив до суду позов до відповідача ОСОБА_2 , у якому просить стягнути із відповідача на його користь майнову шкоду у розмірі 11429 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що він 03 лютого 2020 року, керував належним йому транспортним засобом марки TOYOTA, модель AVENSIS, державний номерний знак НОМЕР_1 , прямуючи з вулиці Грушевського в напрямку до вулиці Замкової у м. Тернополі. Здійснюючи проїзд на пішохідному переході, який регульований світлофором навпроти будівлі Тернопільської обласної державної адміністрації, побачив пішохода, що переходив дорогу на заборонений для пішоходів червоний знак світлофора. У зв`язку з цим, він подав звуковий сигнал, щоб пішохід покинув проїжджу частину дороги, однак пішохід зупинився на дорозі. З метою запобігання наїзду він зупинив свій автомобіль, а пішохід відповідач ОСОБА_2 в цей момент підбіг до автомобіля та ударом ноги пошкодив ліву фару транспортного засобу, після чого направився до Тернопільської обласної ради. Оцінивши завдану невідомою на той час особою шкоду, він викликав поліцію. Після приїзду працівників поліції відповідач вийшов з приміщення обласної ради на вимогу правоохоронців та пред`явив свої документи на ім`я ОСОБА_2 . Представники поліції відібрали в обох пояснення, та запропонували вирішити даний інцидент в добровільному порядку, однак ОСОБА_2 категорично відмовився відшкодовувати завдані ним збитки, у зв`язку із чим, у той же день він подав заяву у поліцію щодо притягнення ОСОБА_2 до відповідальності. Однак, на подану заяву, Тернопільським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області направлено лист за вих. № 944 від 18 лютого 2020 року, яким повідомлено, що підстав для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку розслідування за заявою немає, оскільки в даному випадку вбачаються саме цивільно-правові відносини, які розглядаються не інакше як в судовому порядку. З метою визначення суми завданої матеріальної шкоди, він ( ОСОБА_1 ) звернувся в ТОВ «Кристал Моторс», яке є офіційним сервісним центром компанії TOYOTA в Тернопільській області. За результатами огляду фахівцем пошкодженого автомобіля в ТОВ «Кристал Моторс» було розраховано вартість ремонту, та надано рахунок № СКМ-К-ВА4557, згідно якого заміна пошкодженого майна становить 11429 гривень. За вказаних обставин просив позов задовольнити.

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дяків О.Я. надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, у якій просить стягнути із відповідача на його користь завдану матеріальну шкоду у розмірі 3320,55 гривень, судовий збір у сумі 840,80 гривень та витрати за проведення експертизи у сумі 2500 гривень. В обґрунтування заяви про зменшення розміру позовних вимог вказав, що з метою визначення дійсного розміру завданої шкоди, позивач ОСОБА_1 звернувся до судового експерта. Згідно висновку судового експерта Мазур М.Б. №335/21 від 01 жовтня 2021 року, вартість матеріального збитку становить 3320,55 гривень. При цьому, вартість за проведення експертизи складає 2500 гривень.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшли до суду заперечення на заяву про зменшення розміру позовних вимог, у яких вказує, що 03 лютого 2020 року не були зафіксовані ушкодження транспортного ОСОБА_1 , а тому вважає, що Висновок експерта № 335/21 від 01 грудня 2021 року, дійсно може підтвердити яка вартість матеріального збитку пошкодження автомобіля Тойота д.н.з. НОМЕР_2 , проте висновок експерта не підтверджує факту завдання матеріальних збитків саме ОСОБА_2 . Також, не підтверджує факту ушкодження транспортного засобу 03.02.2020 року , відтак, на думку відповідача, зазначений висновок судового експерта не може прийматись судом, як доказ завдання матеріальної ОСОБА_2 . Єдине підтвердження надане позивачем, ушкодження автомобіля рахунок-фактура № СКМ - К-А4557 від 04 травня 2020 року, проте даний рахунок датований по спливу чотирьох місяців після ушкодження автомобіля. Таким чином, висновок експерта №335/21 від 01.10.2021 року спирається повністю на відомості з рахунку - фактури, який сам по собі є сумнівним. Крім цього, зазначає, що у даному випадку відсутній причинний зв`язок між його діями та ушкодженням фари автомобіля ОСОБА_1 , що мало місце 03 лютого 2020 року. За вказаних обставин просив відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Дяків О.Я. позовні вимоги, згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог, підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Сампара Н. М. у судовому засіданні заперечила проти позовних вимог, покликаючись на відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_2 та заподіяною шкодою, у зв`язку із чим просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Судом встановлено наступні обставини.

03 лютого 2020 року близько 13 години 10 хвилин, позивач ОСОБА_1 , керуючи транспортним TOYOTA, модель AVENSIS, державний номерний знак НОМЕР_1 засобом по вул. Грушевського у м. Тернополі на пішохідному переході біля Тернопільської обласної державної адміністрації, зупинив рух, зробивши зауваження пішоходу ОСОБА_2 , який переходив дорогу на заборонений сигнал світлофору. У зв`язку із цим, пішохід відповідач ОСОБА_2 завдав удар ногою, спричинивши пошкодження фари керованого позивачем транспортного засобу TOYOTA, модель AVENSIS, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником автомобіля TOYOTA, модель AVENSIS, державний номерний знак НОМЕР_1 є позивач ОСОБА_1 .

Із матеріалів вказаної цивільної справи слідує, що 03 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся із письмовою заявою у Тернопільський ВП Головного управління національної поліції в Тернопільській області, у якій просив притягнути до відповідальності ОСОБА_2 , який пошкодив фару його автомобіля, переходячи дорогу на заборонений сигнал світлофора.

Як убачається із копії витягу з ЄО від 03 лютого 2020 року, на лінію 102 о 13 годині 14 хвилин 03 лютого 2020 року надійшло повідомлення ОСОБА_1 про те, що у м. Тернополі по вул. Грушевського пішохід пошкодив йому автомобіль марки Тойота Авенсіс, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме фару, після чого побіг у приміщення ОДА. Після прибуття поліцейських роти Управління Патрульної поліції в Тернопільській області на місце події 03 лютого 2020 року о 14 годині 04 хвилини, ОСОБА_1 повідомив про те, що проїжджав регульований пішохідний перехід на своєму автомобілі Тойота Авенсіс, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а невідомий громадянин переходив проїжджу частину дороги на забороняючий сигнал. Зупинивши транспортний засіб та звернувшись до даного громадянина, останній на зауваження не реагував та ногою пошкодив автомобіль, чим завдав йому матеріальні збитки та направився в бік обласної ради. Після приїзду поліції дану особу було встановлено це ОСОБА_2 .

У матеріалах цивільної справи наявні пояснення ОСОБА_2 від 13 лютого 2020 року, згідно яких ОСОБА_2 вказує, що 03 лютого 2020 року близько 13 години 10 хвилин по вул. Грушевського у м. Тернополі він переходив дорогу на регульованому пішохідному переході в сторону Обласної державної адміністрації. Почав рух коли загорілося зелене світло, проте, перед цим, водій одного з автомобілів почав сигналити до інших пішоходів, які розпочали рух на жовтий сигнал світлофора. Даний факт його обурив, у зв`язку із чим він жестом показав водію, щоб він не сигналив, однак, водій відреагував агресивно, внаслідок чого він автоматично ногою вдарив у його автомобіль. Наміру пошкоджувати автомобіль у нього не було, однак все відбулося внаслідок дій водія автомобіля.

На заяву позивача ОСОБА_1 , 18 лютого 2020 року Тернопільським ВП Головного управління національної поліції в Тернопільській області надано відповідь за №944, у якій зазначено, що під час здійснення перевірки по даному факту ОСОБА_2 повідомив про те, що у нього не було наміру пошкоджувати автомобіль, однак ОСОБА_1 своїми діями спровокував конфліктну ситуацію. За вказаних обставин відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку розслідування, оскільки у даному випадку вбачаються цивільно-правові відносини, які розглядаються у судовому порядку.

Згідно рахунку №СКМ-К-ВА4557 виданого 04 травня 2020 року ТОВ «Кристал Моторс» вартість деталей та виконаних робіт по ремонту автомобіля TOYOTA, модель AVENSIS, державний номерний знак НОМЕР_1 становить 11429 гривень.

Відповідно до Висновку судового експерта Мазур М.С. №335/21, складеного 01 жовтня 2021 року за результатами проведення автотоварознавчої експертизи, вартість матеріальних збитків, спричинених власнику транспортного засобу «Toyota Avensis Combi 1.8 VVT-I (250)», реєстраційний номер НОМЕР_2 , а саме передньої лівої фари, що мали місце 03 лютого 2020 року, станом на момент пригоди становить 3320,55 гривень.

Як убачається із ремонтної калькуляції до автотоварознавчої експертизи №335/21, що є Додатком №1 до Висновку експерта №335/21, вартість ремонтних робіт автомобіля Toyota Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 3320,55 гривень.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України за загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, г) вина.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті 1166 ЦК України, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Отже, передумовою відшкодування шкоди, заподіяної особі, є наявність у діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності), шкідливих наслідків у вигляді заподіяння позивачу збитків, причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками, а також вини правопорушника.

Відтак, причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд критично сприймає доводи відповідача про відсутність причинного зв`язку між його діями та шкодою, заподіяною належному позивачу транспортному засобу TOYOTA AVENSIS , державний номерний знак НОМЕР_1 .

Так, досліджені у судовому засіданні докази у своїй сукупності підтверджують факт заподіяння відповідачем ОСОБА_2 шкоди належному позивачу транспортному засобу TOYOTA AVENSIS , державний номерний знак НОМЕР_1 , яка відбулася внаслідок удару ногою відповідачем у передню ліву фару транспортного засобу «TOYOTA AVENSIS», державний номерний знак НОМЕР_1 , що мало місце 03 лютого 2020 року у м. Тернополі по вул. Грушевського на регульованому світлофором пішохідному переході навпроти будівлі Тернопільської обласної державної адміністрації.

Зокрема, написаними власноручно письмовими поясненнями від 13 лютого 2020 року, копія яких наявна у матеріалах цивільної справи, відповідач ОСОБА_2 підтвердив факт завдання ним удару ногою у автомобіль TOYOTA AVENSIS , державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач ОСОБА_1 (а.с. 106-107)

Розмір заподіяної шкоди у сумі 3320,55 гривень визначено Висновком судового експерта Мазур М.С. №335/21, складеним 01 жовтня 2021 року.

При цьому, суд вважає неспроможними твердження відповідача про те, що висновок експерта №335/21 є неналежним та недопустимим доказом, та вважає за можливе прийняти до уваги Висновок експерта №335/21 з додатком до нього від 01 жовтня 2021 року, як такий, що відповідає в повній мірі Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Фонду Державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року та Національному стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10.09.2003 року, є повним, послідовним й об`єктивним. Експерт обізнаний про кримінальну відповідальність, про що зазначено у висновку. Вказаний висновок не спростований відповідачем в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України.

Таким чином, причинний зв`язок між протиправними діями відповідача і заподіяною шкодою простежується із сукупності досліджених у судовому засіданні доказів.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення шляхом стягнення із відповідача на користь позивача майнову шкоду у розмірі 3320,55 гривень.

Крім цього, як убачається із наявної у матеріалах справи копії квитанції до прибуткового касового ордера №338/21 від 21 вересня 2021 року, позивачем оплачено вартість проведеної експертизи №335/21 на суму 2500 гривень.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За вказаних обставин, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати за проведення автотоварознавчої експертизи у сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень та судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 5, 81, 89,141, 264, 265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 3320,55 (три тисячі триста двадцять) гривень 55 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840,80 гривень судового збору та витрати за проведення автотоварознавчої експертизи у сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 21 лютого 2022 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Головуючий суддяЛ. М. Сливка