ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 688/3702/21

Провадження № 22-ц/4820/531/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Цідик А.Ю. від 23 грудня 2021 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

встановив:

У листопаді 2021 року позивач АТ «Акцент-Банк», звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказував, що 18.11.2019 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору № Б/Н та отримання кредитної картки. На підставі підписаної ним анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг разом з Умовами та правилами і тарифами складає між ними кредитний договір.

АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі відповідно до умов договору.

ОСОБА_1 не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та іншими витратами відповідно до умов договору, що свідчить про невиконання відповідачем зобов`язань за договором.

Тому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» заборгованість за кредитним договором № Б/Н у розмірі 16451,21 грн., яка складається з 9890,06 грн. заборгованості за кредитом; 6311,15 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 250 грн. штрафна заборгованість.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-банк» 9890,06 грн. заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.11.2019 року, яка виникла станом на 15.10.2021 року, а також судовий збір в сумі 1364,49 грн.

У решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «Акцент-Банк» просить скасувати рішення суду в частині відмови в позові та задовольнити позов повністю. На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував, що відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердив факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому знайомитися із змінами до них. ОСОБА_1 отримав кредитну картку та скористався кредитними коштами, що свідчить про погодження з умовами, що діяли на момент зняття коштів та зобов`язаний сплачувати процентну ставку. Суд, відмовляючи у стягненні процентів, необґрунтовано послався на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, проте до позовної заяви позивачем додано Тарифи банку та Паспорт споживчого кредиту, який підписано боржником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Судом першої інстанції не враховано правові позиції Верховного Суду викладені у постановах від 12 січня 2021 року (справа № 524/5556/19), від 02 грудня 2020 року (справа № 284/157/20).

Розгляд справи судом апеляційної інстанції проводиться в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, що 18.11.2019 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

Анкета-заява не містить інформації про те, за отриманням яких саме послуг звернувся до банку відповідач. В анкеті-заяві зазначено, що відповідач згідний із тим, що дана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Разом із позовною заявою, крім вказаних копій анкети-заяви і паспорта ОСОБА_1 , позивач подав до суду розрахунок заборгованості станом на 15.10.2021 року, витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», який не містить підпису відповідача, витяг з Умов та правил надання банківських послуг - Тарифи користування кредитною карткою «Зелена», підписані лише представником банку, паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка».

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 18.11.2019 року, станом на 15.10.2021 року існує заборгованість в сумі 16451,21 грн., з яких: 9890,06 грн. заборгованість за наданим кредитом, 6311,15 грн. заборгованість за процентами, 250 грн. штраф.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов частково, виходив з того, що відсутність достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві умови та правила банківських послуг за непідписання ним з долученими до позову Умовами і правилами та Тарифами, відсутність в анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у А-Банку умов про сплату процентів, не можуть розцінюватися як стандартна форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, тому до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч.1 ст. 634 ЦК України, що регламентують засади договору приєднання. Паспорт споживчого кредиту не підтверджує домовленостей сторін щодо істотних умов кредитування, а наданий АТ «Акцент-Банк» розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання та є неналежним доказом. При цьому відповідач отримав грошові кошти та в добровільному порядку не повернув банку, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути фактично отримані і неповернуті кошти в сумі 9890,06 грн.

Доводи апеляційної скарги про наявність підстав для стягнення і процентів за користування кредитом є безпідставними.

Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції правильно констатував, що Умови і правила надання банківських послуг в А-банку не підписані ОСОБА_1 , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву. Відтак без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила надання банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитом, надані банком Умови і правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору.

Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо істотних умов укладеного між сторонами кредитного договору, то суд першої інстанції правильно виходив з того, що з відповідача на користь позивача слід стягнути фактично отримані і неповернуті кошти в сумі 9890,06 грн., а підстави для стягнення процентів та штрафу відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що до позовної заяви позивачем дійсно додано копію паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», що містить інформацію щодо пропозицій банку по різних типах кредитного продукту по картках «Універсальна» з базовою процентною ставкою 3,9% (46,8% річних), «Універсальна Gold» з процентною ставкою 3,7% (44,4% річних) та «Зелена» з процентною ставкою 3,7% (44,4% річних).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» у формі паспорта споживчого кредиту кредитодавець до укладення договору про споживчий кредит надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Відтак з врахуванням наведеної норми права факт підписання відповідачем електронним підписом паспорта споживчого кредиту не свідчить про погодження сторонами конкретних умов кредитного договору.

В свою чергу відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України апеляційний суд не приймає до уваги як доказ виписку про рух коштів по рахунку щодо ОСОБА_1 за період з 18.11.2019 року по 01.02.2021 року (основна карта НОМЕР_1 ), яка долучена до апеляційної скарги, оскільки апелянтом (позивачем) не надано докази неможливості її подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Такий доказ в суд першої інстанції банком не подавався, апелянт не навів жодних причин неподання такого доказу до суду першої інстанції, не надав докази неможливості його подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, а отже, відсутні підстави, визначені нормою ч. 3 ст. 367 ЦПК України для прийняття цього доказу судом апеляційної інстанції.

Такий висновок щодо неприйняття доказів судом апеляційної інстанції цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01.10.2020 року у справі № 460/4070/18.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості за відсотками та штрафів на користь АТ «Акцент-Банк».

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишити без задоволення.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 лютого 2022 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк