Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді Голяни О.В., за участю секретаря судового засідання Лецак Н.В., неповнолітнього позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Бухтоярової О.В., відповідача ОСОБА_2 та її представника адвоката Турецької Є.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ужгороді в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

08 жовтня 2021 року неповнолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі позивач), звернувся до суду з позовом до матері ОСОБА_2 (прізвище до зміни ОСОБА_3 , далі відповідач) з вимогою про стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.09.2020 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області шлюб між його батьками розірвано. З часу розлучення батьків позивач проживає з дідусем ОСОБА_4 та бабусею ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Мати не бере участі в його утриманні та вихованні, а тому просить стягнути з останньої аліменти на його утримання у розмірі 1/3 від всіх доходів щомісячно, з дня пред`явлення позову і до досягнення ним повноліття.

22 листопада 2021 року через канцелярію суду представником відповідача адвокатом Турецькою Є.А. подано заяву/клопотання, яку суд розцінює як відзив на позовну заяву.

Вказує, що ОСОБА_6 (батько позивача) та відповідачка по справі (матір позивача) 27.07.2020 року уклали та нотаріально посвідчили договір про сплату аліментів, відповідно до умов якого сторони договору домовились, що до досягнення дітьми повноліття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , буде проживати зі своїм батьком ОСОБА_6 , а донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , буде проживати зі своєю матір`ю ОСОБА_8 . Батько ОСОБА_6 взяв на себе зобов`язання по утриманню сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також зобов`язався сплачувати аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно. Вказує на те, що договір між батьками не змінювався, не розривався, та на теперішній час є дійсним. Належним відповідачем у зазначеній справі є батько дитини ОСОБА_1 , оскільки він згідно договору взяв на себе обов`язок матеріального утримання сина. Відповідачка утримує доньку і згідно договору в неї відсутній обов`язок утримувати сина.

Враховуючи вищезазначене, просить суд відмовити в позові в повному обсязі.

Заяви ( клопотання) учасників справи.

22 листопада 2021 року через канцелярію суду представником відповідача адвокатом Турецькою Є.А. подано заяву про виклик в судове засідання позивача ОСОБА_1 /а.с37-38/.

20.12.2022 представник позивача адвокат Бухтоярова О.В. заявила клопотання про долучення до матеріалів справи копій супровідного листа щодо відповіді на адвокатський запит, довідки про заробітну плату, учнівського квитка позивача. Просила суд не брати до уваги при вирішені справи договір від 27.07.2020, так як позивач не брав участі при укладенні договору. Заявила про незгоду на заміну відповідача по справі /а.с.48-54/.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.10.2021 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Задоволено клопотання про витребування доказів та клопотання про виклик свідка /а.с.21-24/.

Пояснення сторін в судовому засіданні

Неповнолітній позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бухтоярова О.В. в судовому засіданні позов підтримали.

ОСОБА_1 пояснив, що з червня 2020 проживає разом з батьком, бабусею та дідусем за адресою АДРЕСА_1 . Батько, якого періодично не буває дома, при можливості передає на його утримання грошову суму в розмірі приблизно 800 грн., що зовсім недостатньо для його утримання. Харчуванням та одягом його забезпечує бабуся. Позивач звертався до матері з питанням добровільно врегулювати спір щодо його утримання, однак результату досягнуто не було.

При наявність між батьками укладеного договору про сплату аліментів він обізнаний, однак стороною договору він не являється, батьки його думку не питали, зі змістом договору не ознайомлювали.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Турецька Є.А. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили з тих підстав, що умовами договору від 27.07.2020 батьки неповнолітнього позивача визначили ступінь участі кожного з батьків в утриманні їх двох дітей.

Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що батьки позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 18.06.2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.09.2020 року, яке набуло законної сили 10.09.2020 /а.с.10-12/.

У сторін народилося двоє дітей син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 13.03.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками записані, батько: ОСОБА_1 , мати: ОСОБА_3 (після розірвання шлюбу ОСОБА_2 ).

27.07.2020 року ОСОБА_6 (батько позивача) та відповідачка по справі ОСОБА_8 (матір позивача) уклали та нотаріально посвідчили договір про сплату аліментів на дітей, про місце проживання дітей та участь у виховані дітей того з батьків, хто проживає окремо, відповідно до умов якого сторони договору домовились, що до досягнення дітьми повноліття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , буде проживати зі своїм батьком ОСОБА_6 , а донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , буде проживати зі своєю мамою ОСОБА_8 /п.1. договору/. У зв`язку з тим, що донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , буде постійно проживати зі своєю матір`ю ОСОБА_3 (залишається на її вихованні) ОСОБА_6 зобов`язався сплачувати аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття /п.5 договору/. Аліменти батьку дитини ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не оплачуються. Повне забезпечення матеріального утримання сина та всіх сукупних витрат приймає на себе батько дитини ОСОБА_1 /п.10 договору/. В разі невиконання батьком ОСОБА_6 обов`язку по сплаті аліментів, вони можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса (ст. 189 СК) /а.с.34-36/.

Тобто, основне місце проживання неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено разом з батьком ОСОБА_6 . На останнього також покладений обов`язок по утриманню дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На момент розгляду справи договір є дійсним.

Доказів невиконання умов договору від 27.07.2020 з боку матері ОСОБА_2 щодо утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході розгляду справи не здобуто.

Неповнолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 ; навчається в Ужгородській класичній гімназії в 6 (10) С класі /а.с.14/.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 17.11.2021 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6, бабусею ОСОБА_5 , 1961 року народження, та дідусем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5. Домоволодіння за вказаною адресою на праві приватної власності належить ОСОБА_5 /а.с. 31, 15-16/.

Відповідно до довідки №155, виданої КНП Ужгородська района клінічна лікарня Ужгородської районної ради від 09.11.2021 року, заробіток лікаря терапевта ОСОБА_2 за 2020 - 2021 рік становить 126 482, 37 грн., щомісячний середній заробіток 10 540,2 грн. /а.с.45/.

Оцінка суду.

У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1,3 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Частиною першою статті 32 ЦК України крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку).

Згідно з статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. У разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 цього Кодексу).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Отже, сторони батьки неповнолітнього позивача умовами договору погодили підстави, порядок утримання дитини (аліментів) та визначили місце проживання позивача разом з батьком. Порушення прав дитини ОСОБА_1 умовами договору від 27.07.2020 судом не встановлено.

Позивач стверджує, що сума аліментів, що надаються батьком, є недостатньо для його утримання.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що являється дідусем неповнолітнього позивача ОСОБА_1 , який з початку липня 2020 року проживає окремо від матері, разом зі своїм батьком, дідусем та бабусею. Мати позивача не бере участі в утриманні свого сина ОСОБА_1 . Свідок на утримання свого онука витрачає приблизно 3-4 тис. гривень щомісячно, ще приблизно 500-700 гривень надає батько ОСОБА_6 .

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні дані, що позивач звертався до суду з вимогами в порядку наказного або позовного провадження про стягнення аліментів з зобов`язаної особи батька ОСОБА_6 або до нотаріуса в порядку ч.2 ст. 189 СК України з питанням вчинення виконавчого напису про стягнення аліментів в розмірі, передбаченому ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України.

Суд, з врахуванням ч.4 статті 263 ЦПК України, при ухваленні рішення приймає до уваги висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 03.12.2018 року у справі №757/31613/16-ц, провадження №61-21823св18, а також в постанові Верховного Суду від 21.08.2018 року у справі №127/24670/15-ц, провадження №61-30327св18.

Враховуючи, що договором про сплату аліментів на дітей, про місце проживання дітей та участь у виховані дітей того з батьків, хто проживає окремо батьки дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_8 визначили порядок утримання кожного зі своїх двох дітей, при чому обов`язок з утримання старшого сина ОСОБА_1 покладений за їх домовленістю саме на батька, обов`язок з утримання молодшої доньки покладений на матір, даний договір є дійсним, доказів невиконання відповідачкою обов`язку щодо утримання доньки в судовому засіданні не здобуто, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити, так як стягнення аліментів з матері на утримання сина ОСОБА_1 призведе до подвійного стягнення аліментів та до надмірного тягаря, що як наслідок, негативно вплине на якість утримання матір`ю доньки ОСОБА_7 .

Доводи представника позивача про те, що судом не має прийматися до уваги договір між батьками про сплату аліментів на дитину з тих підстав, що дитина не приймала участі в його укладанні, не ґрунтується на законі, так як нормами Сімейного кодексу України чітко визначено вид договорів, при укладанні яких дитина бере участь, наприклад договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (ст. 190 СК України), а договір між батьками про сплату аліментів на дитину не передбачає обов`язкової участі дитини при його укладанні.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Враховуючи, що позивач є неповнолітнім, навчається в Ужгородській класичній гімназії, отже не має самостійного заробітку чи доходу, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, а судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів- відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 28.02.2022.

Суддя Олена ГОЛЯНА