Справа № 523/1666/22
Провадження №2/523/2695/22
У Х В А Л А

"23" лютого 2022 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Мурманова І.М., розглянувши позовну заяву та додані до неї документи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, звернувся представник позивача адвокат Розенбойм Юрій Олександрович.

В обґрунтування позову адвокат зазначив, що 16 жовтня 2019 року між позивачем та відповідачем у справі було укладено договір позики грошових коштів, який було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лутченко А.А. Представник зазначає, що за умовами даного договору позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі: 1 239 000 гривень, що еквівалентно 50 000 доларам США. Згідно п.3 Договору позичальник зобов`язався повернути грошові кошти 16.10.2020 року.

Також, представник зазначає, що на виконання умов Договору між сторонами було укладено Договір іпотеки нерухомого майна, предметом якого було визначено квартиру АДРЕСА_3 . Умови договору, про повернення грошових коштів відповідачем порушені, станом на час подання позову до суду борг не повернуто. Разом з цим, представник зазначає, що змоги задовольнити свої вимоги звернувши стягнення на предмет іпотеки можливості не має, у зв`язку з накладенням арешту на Іпотечне майно в рамках іншої цивільної справи.

На підставі викладеного представник позивача просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором позики у розмірі: 1 449 000 гривень, 00 коп., та понесені судові витрати.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Одночасно з позовною заявою представник позивача адвокат Розенбойм Юрій Олександрович звернувся до із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею: 101,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100; житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, загальною площею: 152,3 кв.м. Та, заборони суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на об`єкти нерухомого майна, а саме щодо: квартиру АДРЕСА_4 , загальною площе: 101,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100; житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, загальною площею: 152,3 кв.м.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, представник зазначив, що об`єктом позовних вимог є грошові кошти, які відповідач у встановлені Договором строки не повернув. Іпотечне майно, яке було визначено сторонами в якості забезпечення умов виконання Договору позики, наразі є предметом іншого цивільного провадження, а відтак не вжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості виконання рішення суду, оскільки позовні вимоги щодо заборгованості є значними, ухилення відповідача від виконання умов Договору свідчить про потенційні труднощі у виконанні рішення суду. На підставі викладеного представник просив заяву про забезпечення позову задовольнити в повному обсязі, що в майбутньому забезпечить позивачу можливість на виконання рішення суду та задоволення власних вимог.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суддя дійшов висновку, що подана представником позивача заява про забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ст. 151 ЦПК України, таким чином вона підлягає невідкладному розгляду.

Дослідивши вказану заяву про забезпечення позову та додані до неї документи суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, вбачається, що квартира АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, на праві власності належить ОСОБА_2 , розмір частки становить: 1/1. Також, згідно даної довідки вбачається, що будинок АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, на праві власності належить ОСОБА_2 , форма власності: приватна.

Згідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб - п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України

В силу вимог ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6 -605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно вказаної постанови, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і рівності перед законом, оскільки мета забезпечення позову це тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

У відповідності до ч.1-3 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Представником позивача зазначено щодо відсутності підстав у зустрічному забезпеченні. При цьому, судом враховується обставина того, що позивач є громадянином України, надані в борг грошові кошти є власністю позивача, у зв`язку з чим, питання щодо зустрічного забезпечення позову судом не вирішується.

Вивчивши матеріали справи, на предмет доцільності забезпечення позову, заяву представника позивача щодо забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчинення будь-яких дій пов`язаних з державною реєстрацією є обґрунтованими, законними та співрозмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки, невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача. Майно, наявне у відповідача на праві власності, до розгляду спору по суті може бути відчужений на користь третіх осіб, а відтак й порушить права позивача на судовий захист та останньому для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а забезпечення позову навпаки виступають запорукою виконання можливого рішення суду.

Керуючись ст.ст. 8, 149, 151, 153, 353 ЦПК України, ст.ст. 1, 4, 6 Закону України «Про судовий збір», суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Розенбойм Юрія Олександровича про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти будь-які дії - задовольнити.

Накласти арешти на об`єкти нерухомого майна, що належать на праві власності ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , а саме: квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею: 101.4 кв.м, житловою: 60, 8кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100;

-будинок АДРЕСА_6 , загальною площею: 152,3 кв.м, житловою: 105,4 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Заборонити суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на об`єкт нерухомого майна, що належать ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , а саме, щодо: квартири АДРЕСА_4 , загальною площею: 101.4 кв.м, житловою: 60, 8кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100;

-будинку АДРЕСА_6 , загальною площею: 152,3 кв.м, житловою: 105,4 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Копію ухвали для виконання направити до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя: