КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/601/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Кузьмич Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Генеральне консульство України в Барселоні, Міністерство закордонних справ України, про встановлення факту, що має юридичне значення,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 12 листопада 2021 року, постановлену під головуванням судді Яценко Н.О.,-

встановив:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названою заявою.

Просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити особу заявника - ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Свердловськ Свердловської області, РРФСР (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 15.11.1977 р.), громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 листопада 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника заявника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки заявник просить встановити факт тотожності особи.

Проте повністю погодитися з такими висновками не можна.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановити особу заявника - ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Свердловськ Свердловської області, РРФСР (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 15.11.1977 р.), громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 4 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» визначено, що Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів.

Ідентифікація особи - встановлення особи шляхом порівняння наданих даних (параметрів), у тому числі біометричних, з наявною інформацією про особу в реєстрах, картотеках, базах даних тощо (ст. 3 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус»).

Згідно положень ч. 1 ст. 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» у разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним. Якщо особу не буде ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи, строк якої не перевищує двох місяців. У разі неможливості встановити особу протягом зазначеного строку особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи, прийняття відповідного рішення суду документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження проведення процедури встановлення особи.

Враховуючи вищенаведене, заявник має право на встановлення відповідного факту, що має юридичне значення у порядку, визначеному частиною першою статті 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Посилання в апеляційній скарзі на лист Генерального консульства України в Барселоні від 09 серпня 2021 року, колегія суддів не приймає, оскільки зазначеним листом повідомлено про не отримання інформації, необхідної для ідентифікації особи. Утім законодавством визначено, що у разі якщо особу не буде ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи.

Відповідна процедура проведена не була.

Оскільки суд першої інстанції зробив правильний висновок про неможливість розгляду поданої ОСОБА_1 заяви, та правильно відмовив у відкритті провадження, проте допустив неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає зміні в її мотивувальній частині.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не погоджується з мотивувальною частиною оскаржуваної ухвали суду, а тому вона підлягає зміні, з викладенням мотивувальної частини судового рішення в редакції цієї постанови.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 12 листопада 2021 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 21 лютого 2022 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко