РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якого діє Солом`янська районна в місті Києва державна адміністрація Служба у справах дітей та сім`ї, треті особи: приватний нотаріус Курасова Олена Василівна, Солом`янська районна в місті Києва державна адміністрація Служба у справах дітей про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про визнання права власності.

Свої вимоги мотивує тим, що у вересні 2010 року він разом з цивільною дружиною ОСОБА_6 для сина ОСОБА_4 та для забезпечення потреб сім`ї придбали автомобіль марки «Hyundai Matrix» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

30 вересня 2010 року на його ім`я було видано тимчасовий реєстраційний талон з терміном дії до 30 вересня 2015 року.

З часу придбання автомобіля та по день звернення до суду він добросовісно володіє та доглядає за зазначеним транспортним засобом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла. Після її смерті заведена спадкова справа № 58612223 щодо майна померлої.

Приватним нотаріусом йому було роз`яснено, що свою частку спільного сумісного майна, набутого ним з ОСОБА_6 за час спільного проживання, він може визнати шляхом звернення з позовом до суду.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності за набувальною давністю на автомобіль марки «Hyundai Matrix» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на 01 січня 2016 року.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року відкрито провадження у справі.

Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 січня 2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи - Солом`янську районну в місті Києві державну адміністрацію Служба у справах дітей.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06 березня 2018 року вирішено питання про витребування доказів у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06 березня 2018 року позовну заяву залишено без розгляду в частині вимог до ОСОБА_4 .

Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року ОСОБА_2 залучено до участі у справі в якості правонаступника відповідача ОСОБА_5 .

Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 24 вересня 2019 року ОСОБА_4 залучено до участі в справі в якості співвідповідача.

Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва 24 вересня 2019 року Солом`янську районну в місті Києві державну адміністрацію Службу у справах дітей та сім`ї залучено до участі в справі для представництва інтересів малолітнього ОСОБА_4 .

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, підтримала викладене у письмових поясненнях. Зазначила, що малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є спадкоємцем першої черги спадкового майна після смерті матері ОСОБА_6 04 жовтня 2016 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було розглянуто питання про надання дозволу на укладення договору дарування частини квартири АДРЕСА_1 , право користування якою має ОСОБА_4 . ОСОБА_1 була надана відмова у наданні відповідного дозволу. Враховуючи відсутність згоди батька дитини на укладення договору дарування, Орган опіки та піклування відмовив ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у наданні дозволу на укладення угоди.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились без повідомлення причин, про час та місце розгляду справи повідомлялись.

З заперечень відповідача ОСОБА_2 вбачається, що вона просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що після смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно, що складається з квартири АДРЕСА_1 та автомобіль марки «Hyundai Matrix» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Зазначене майно було одноособово придбано ОСОБА_6 та зареєстровано за нею. Позивач після смерті ОСОБА_6 намагався довести в судовому порядку факт проживання з нею однією сім`єю без реєстрації шлюбу, проте ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02 вересня 2016 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду через існування спору про право. Позивач ніякого відношення до спірного автомобіля не має. ОСОБА_1 ніколи не був зареєстрований за адресою проживання ОСОБА_6 . За життя ОСОБА_6 дійсно надала ОСОБА_1 згоду лише на керування автомобілем, що підтверджується тимчасовим реєстраційним талоном НОМЕР_2 . Дія зазначеного талону закінчилась 30 вересня 2015 року. Таким чином, з 30 вересня 2015 року позивач незаконно використовує автомобіль та не віддає його спадкоємцям. Позовна вимоги ОСОБА_1 є незаконною, оскільки він знає, що володіє чужим майном з моменту смерті ОСОБА_6 та що це майно є спадковим (т. 1, а.с. 32-34).

З додаткових заперечень ОСОБА_2 встановлено, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 була його цивільною дружиною, а також на підтвердження вибуття із власності ОСОБА_6 спірного автомобіля. Власник автомобіля ОСОБА_6 за життя не продовжила ОСОБА_1 дію тимчасового реєстраційного талона. Позивач не є спадкоємцем ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 136-137).

Третя особа приватний нотаріус Курасова О.В. у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду повідомлялась.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 30 вересня 2010 року ОСОБА_6 придбала автомобіль марки «Hyundai Matrix» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (т. 1, а.с. 64).

30 вересня 2010 року на ім`я ОСОБА_1 було видано тимчасовий реєстраційний талон з терміном дії до 30 вересня 2015 року (т. 1, а.с. 64).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 та ОСОБА_6 народився син ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 44).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла. Після її смерті заведена спадкова справа № 2/2016 щодо майна померлої (т. 1, а.с. 194-244).

ОСОБА_1 у своєму позові зазначає про те, що він перебував з ОСОБА_6 у цивільному шлюбі.

Відповідач ОСОБА_2 у письмових запереченнях вказує на те, що позивач після смерті ОСОБА_6 намагався довести в судовому порядку факт проживання з нею однією сім`єю без реєстрації шлюбу, проте ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02 вересня 2016 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду через існування спору про право (т. 1, а.с. 40-41).

Зі спадкової справи № 2/2016 вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 до приватного нотаріуса звернулась її рідна сестра ОСОБА_2 (т. 1, а.с. 199).

Крім того, спадкоємцями ОСОБА_6 є її малолітній син ОСОБА_4 , а також її батьки - ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 (т. 1, а.с. 250).

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Аналіз указаної норми дає підстави для висновку, що за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно.

При цьому необхідно виходити з того, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Отже суду при вирішенні спору належить встановити саме факт добросовісності заявника на момент отримання ним майна, а саме, що у позивача, як володільця майна не могло бути сумнівів у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року в справі № 755/16913/16-ц.

З позову вбачається, що ОСОБА_1 більше ніж 5 років безперервно користується спірним автомобілем, тому на підставі ст. 344 ЦК України має право на визнання за ним права власності на цей автомобіль за набувальною давністю.

Вбачається, що у ст. 344 ЦК України йдеться про набуття особою права власності на нерухоме майно за набувальною давність, якщо ця особа добросовісно заволоділа чужим майном.

Разом з тим, ОСОБА_1 у позові наголошує про те, що йому було відомо, що спірний автомобіль був придбаний та зареєстрований за ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1262 ЦК України визначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 на даний час є її малолітній син ОСОБА_4 (перша черга), а також її мати ОСОБА_3 (перша черга) та сестра ОСОБА_2 (друга черга).

Вбачається, що позивачу було відомо про наявність спадкоємців після смерті ОСОБА_6 , а також про той факт, що він користується чужим майном.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що він добросовісно саме заволодів чужим майном.

З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 15, 16, 344, 1261, 1262 ЦК України, статтями 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 137, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 , в інтересах якого діє Солом`янська районна в місті Києва державна адміністрація Служба у справах дітей та сім`ї (м. Київ, просп. Повітрофлотський, 41), треті особи: приватний нотаріус Курасова Олена Василівна ( АДРЕСА_5 ), Солом`янська районна в місті Києва державна адміністрація Служба у справах дітей (м. Київ, просп. Повітрофлотський, 41) про визнання права власності.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 17 лютого 2022 року.

Суддя: