ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/79/22 Справа № 932/3822/21 Суддя у 1-й інстанції - Лукінова К. С. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про визнання рішення житлової комісії незаконним та його скасування, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про визнання рішення житлової комісії незаконним та його скасування, зобов`язання вчинити певні дії в якому просив визнати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене у пункті 1 протоколу житлової комісії № 14 від 14 квітня 2021 року незаконним та скасувати; визнати підпункт 1.1. пункту 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14 квітня 2021 року щодо затвердження рішення про виключення з обліку ОСОБА_1 та членів його сім`ї незаконним та скасувати; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 та житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 та членів його сім`ї на обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов в м. Дніпрі у загальній та першочерговій чергах за тим же номером у списку, зі збереженням часу перебування на обліку з 12 травня 1998 року у загальній черзі та у пільговій першочерговій черзі з 12 серпня 2016 року.
У червні 2021 року позивач подав уточнену позовну заяву в якій просив визнати рішення об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 , оформлене у пункті 1 протоколу об`єднаної житлової комісії № 14 від 14 квітня 2021 року незаконним та скасувати; визнати підпункт 1.1. пункту 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14 квітня 2021 року щодо затвердження рішення про виключення з обліку ОСОБА_1 та членів його сім`ї незаконним та скасувати; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 та об`єднану житлову комісію військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 поновити ОСОБА_1 та членів його сім`ї на обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов в м. Дніпрі у загальній та першочерговій чергах за тим же номером у списку, зі збереженням часу перебування на обліку з 12 травня 1998 року у загальній черзі та у пільговій першочерговій черзі з 12 серпня 2016 року. В обґрунтування поданої позовної заяви позивач вказав на те, що він є майором запасу та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 19 грудня 2020 року виключений зі списків частини наказом командира військової частини від 19 грудня 2020 року № 266. Підстава звільнення у зв`язку з закінченням строку контракту за підпунктом «а» пункту 2 частини 5 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу». Загальна вислуга більше 29 років. Постійним житлом від Міністерства оборони України він не забезпечувався, перебував на житловій черзі при військовій частині та у гарнізонній черзі, отримав службову квартиру (що і зазначено у самому наказі), в якій зараз проживає. Оспорюваним рішенням житлової комісії його та членів його сім`ї було знято з квартирного обліку у зв`язку зі звільненням по закінченню строку контракту. Рішення було офрмлено протоколом від 14 квітня 2021 року № 14 та затверджено наказом командира. Посилаючись на норми ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей житловими приміщенням просив суд задовольнити позовні вимоги.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2021 року позов задоволено та ухвалено: визнати рішення об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 , оформлене у пункті 1 протоколу об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 № 14 від 14 квітня 2021 року незаконним та скасувати; визнати підпункт 1.1. пункту 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14 квітня 2021 року щодо затвердження рішення про виключення з обліку ОСОБА_1 та членів його сім`ї - незаконним та скасувати; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 та об`єднану житлову комісію військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 поновити ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирному обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов; вирішено питання стосовно судових витрат.
Рішення суду мотивовано тим, що вислуга позивача на військовій службі складає більше ніж 20 років, був зарахований на облік до 1 січня 2005 року, звільнений з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для зняття позивача з квартирного обліку у військовій частині.

В апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення та додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що згідно копії витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 266 від 19 грудня 2020 року, майора ОСОБА_1 , заступника командира батальйону з морально-психологічного забезпечення батальйону зв`язку та радіотехнічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 20.11.2020 року № 767 з військової служби у запас за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) відповідно до пункту другого частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з правом носіння військової форми одягу, вважати, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до Кам`янського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Дніпропетровської області. З 19 грудня 2020 року виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Вислуга у Збройних Силах України становить: 29 років 4 місяці, пільгової немає. Забезпечений службовим житлом за адресою: АДРЕСА_1 . На квартирному обліку для поліпшення житлових умов в Дніпропетровському гарнізоні перебуває з 12 травня 1998 року.
Згідно копії витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 102ад від 14 квітня 2021 року було затверджено рішення об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 від 14 квітня 2021 року протокол № 14 стосовно наступних питань: виключення з 14 квітня 2021 року з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення житловими приміщеннями для постійного проживання у військовій частині НОМЕР_1 у зв`язку зі звільненням з лав Збройних Сил України майора ОСОБА_1 складом сім`ї 5 осіб. Перебував у загальній черзі на обліку з 12 травня 1998 року в списках на першочергове отримання житлового приміщення з 12 серпня 2016 року у відповідності до обчислення вислуги років (понад 25 років вислуги у Збройних Сил України), з 18 січня 2017 року у відповідності до статусу багатодітної сім`ї та сім`ї, що має близнюків.
Згідно копії витягу з протоколу № 14 засідання об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 від 14 квітня 2021 року було виключено ОСОБА_1 з 14 квітня 2021 року з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення житловими приміщеннями для постійного проживання у військовій частині НОМЕР_1 у зв`язку зі звільненням з лав Збройних Сил України майора ОСОБА_1 складом сім`ї 5 осіб. Перебував у загальній черзі на обліку з 12 травня 1998 року в списках на першочергове отримання житлового приміщення з 12 серпня 2016 року у відповідності до обчислення вислуги років (понад 25 років вислуги у Збройних Сил України), з 18 січня 2017 року у відповідності до статусу багатодітної сім`ї та сім`ї, що має близнюків.
Згідно копії наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 81ад від 15 квітня 2020 року було створено об`єднану житлову комісію військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 (з особами, звільненими у запас або відставку військових частин, що розформовані, а саме НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 Управління начальника робіт); визначено їх повноваження та оголошено склад. З вказаного наказу можна дійти висновку про те, що вказана житлова комісія є органом юридичної особи військової частини НОМЕР_1 .
Задовольняючи позовні вимоги, районний суд обґрунтовано виходив з того, що вислуга позивача на військовій службі складає більше ніж 20 років, був зарахований на облік до 1 січня 2005 року, звільнений з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність правових підстав для зняття позивача з квартирного обліку у військовій частині.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до абзаців першого, четвертого пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції на момент прийняття житловою комісією оскаржуваного рішення) держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
Відповідно до пункту 24 цього Порядку № 1081 військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла (пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).
Аналогічні приписи закріплені в пункті 29 Порядку № 1081 забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
При цьому дія пункту 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» безпосередньо пов`язується із тим, з яких саме підстав військовослужбовець звільнений у запас чи у відставку.
Згідно з пунктом 2.19 цієї ж Інструкції військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов, унаслідок чого зникла потреба в наданні житла; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, які не зазначені в абзаці першому пункту 2.17 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 01 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.18 цього розділу); обрання для місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством.
Пунктом 1 частини другої статті 40 ЖК УРСР визначено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.
Доводи апеляційної скарги про те, що підставою для звільнення позивача з військової служби у запас є закінчення строку дії контракту, у зв`язку з чим останній втрачає право залишатись на квартирному обліку, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки позивач перебував на службі більше ніж 20 років, а тому підстав для зняття його з квартирного обліку у відповідача були відсутні.
Забезпечення військовослужбовців належним житлом за безперервну військову службу є певною соціальною допомогою, підтримкою, додатком до основних джерел існування і спрямовані на реалізацію конституційного права кожного громадянина на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (стаття 48 Конституції України).
Отже, при прийнятті на військову службу позивачу було державою гарантовано певне забезпечення і компенсації, які фінансуються із бюджету. Зупинення або звуження змісту і обсягу гарантованих Конституційних соціальних прав є недопустимим і не повинні погіршувати становище особи.
Оскільки вислуга позивача на військовій службі більше ніж 20 років, він був звільнений з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для зняття позивача з квартирного обліку у військовій частині.
За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про скасування рішення житлової комісії про зняття позивача з квартирного обліку й виключення його зі списків військовослужбовців, зобов`язавши відповідача поновити позивача на квартирному обліку.
Доводи наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.
Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2021 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко