Справа № 723/192/22
Провадження № 2/723/743/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Бужори В.Т.,

за участю секретаря судового засідання Петреску Л.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_6 .

Вказує, що після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, яку прийняла її мати та дружина спадкодавця ОСОБА_7 , оскільки була зареєстрована та проживала разом зі спадкодавцем, вела спільне з ним господарство, після його смерті обробляла земельну ділянку та здійснювала поточні ремонти.

Також вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_7 , склавши при житті 18.03.2011 року заповіт, яким заповіла їй все своє майно.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на належне померлій майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку літ. - «А-І», ганку з козирьком літ. «а», літньої кухні літ. «Б», гаража літ. «В», сараїв літ. «Г, Д, Е», вбиральні літ. «Є», підвалу літ. «Пд». Зазначене домоволодіння станом на 15.04.1991 року відносилось до категорії «колгоспний двір», де проживали та були зареєстровані: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_1 .

За вказаним домоволодінням закріплені земельні ділянки: площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,42 га - для ведення особистого селянського господарства, які не приватизовані.

Зазначає, що ОСОБА_7 також належала земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,22 га, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ №005770 від 14.09.2001 року, який було втрачено.

Також зазначає, що вона вчасно, в усановлений законом шестимісячний строк, звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак оформити право на спадщину в нотаріальному порядку, шляхом одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину, не може, оскільки ОСОБА_7 при житті не оформила право власності на житловий будинок та було втрачено оригінал державного акту на земельну ділянку.

Вказує, що крім неї спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_7 є відповідачі по справі - діти спадкодавця: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які спадщину не приймали і відмовляються від її прийняття, а також вімовляються від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору.

На підставі вищевикладеного просить визнати її власником спадкового майна за заповітом після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку літ. - «А-І», ганку з козирьком літ. «а», літньої кухні літ. «Б», гаража літ. «В», сараїв літ. «Г, Д, Е», вбиральні літ. «Є», підвалу літ. «Пд», а також земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,22 га.

Позивачка ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила цивільну справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не з`явилися, надали суду заяви, в яких просили цивільну справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі та просять їх задовольнити, а також відмовляються від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь ОСОБА_1 .

Неявка сторін в підготовче судове засідання з огляду на подачу ними заяв про розгляд справи у їх відсутності, з врахуванням положень ст.198 ЦПК України, не перешкоджає проведенню підготовчого судового засідання за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що відповідачами подано заяви про визнання позову, і таке визнання, на думку суду, не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову.

Судом встановлено, що домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку літ. - «А-І», ганку з козирьком літ. «а», літньої кухні літ. «Б», гаража літ. «В», сараїв літ. «Г, Д, Е», вбиральні літ. «Є», підвалу літ. «Пд», станом на 15.04.1991 року відносилося до суспільної групи «колгоспний двір», де були зареєстровані: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_1 . За вказаним домоволодінням закріплені земельні ділянки: площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,42 га - для ведення особистого селянського господарства, які не приватизовані. Дані обставини підтверджені копією технічного паспорта на житловий будинок, копією особового рахунку № НОМЕР_1 , копією облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2016-220 роки, довідками, виданими виконавчим комітетом Петровецької сільської ради №№1234, 1236 від 14.05.2021 року.

Згідно ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.123 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Таким чином, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , Урсулян І.Т., ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_1 набули право власності на вказане домоволодіння в частці по 1/8 частці кожен.

ОСОБА_7 на праві власності належала земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,22 га, що розташована на території Верхньопетровецької сільської ради, що підтверджено копією державного акту на право приватної власності на земелю серії ІІ-ЧВ №005770 від 14.09.2001 року.

З копій свідоцтв про народження: серії НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 ОСОБА_11 та ОСОБА_9 13.10.1990 року уклали шлюб, після реєстрації якого ОСОБА_9 обрала прізвище « ОСОБА_12 ».

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 ОСОБА_13 та ОСОБА_10 30.01.2009 року уклали шлюб, після реєстрації якого ОСОБА_10 обрала прізвище « ОСОБА_14 ».

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 , виданого повторно 24.10.2007 року, в с. Синівці Глибоцького району, у віці 25 років, ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_8 , який на день смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Петровецької сільської ради №1269 від 19.05.2021 року.

Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру №67035383 від 28.10.2021 року інформація щодо реєстрації спадкової справи після смерті ОСОБА_8 відсутня.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 , в с. Верхні Петрівці Сторожинецького району, у віці 73 роки, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 .

З довідки, виданої виконавчим комітетом Петровецької сільської ради №122 від 17.01.2022 року вбачається, що на день смерті ОСОБА_6 разом з ним в АДРЕСА_1 , проживала без реєстрації його дружина ОСОБА_7 .

18.03.2011 року ОСОБА_7 склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Верхньопетровецької сільської ради Пожогою Т.Г., яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 . Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, що підтверджено відповідним написом на ньому.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 , в с. Верхні Петрівці Сторожинецького району, у віці 74 роки, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 .

Згідно з довідками, виданими виконавчим комітетом Петровецької сільської ради №1233 від 14.05.2021 року та №1258 від 18.05.2021 року вбачається, що на день смерті ОСОБА_7 разом з нею в АДРЕСА_1 , проживали та були зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

З довідки, виданої приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Савчук Ю.В. 08.11.2021 року за №212/02-14-82/2018 вбачається, що в її провадженні є спадкова справа до майна ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заяву про прийняття спадщини за заповітом 20.11.2018 року подала дочка померлої ОСОБА_1 , а заяви про відмову від спадщини подали 21.11.2018 року - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 22.11.2018 року ОСОБА_18 , ОСОБА_2 , ОСОБА_19 .

Оскільки спадкодавець ОСОБА_7 при житті право власності на належне їй нерухоме майно не зареєструвала у відповідних органах, а також через втрату оригіналу державного акту на право приватної власності на земелю, позивачка позбавлена можливості оформити спадкові права через нотаріальну контору. Зазначені обставини підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №280879164 від 23.10.2021 року, відповідно до якої право власності, інше речове право на будинок АДРЕСА_1 , не зареєстровано.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 володіє 1/8 часткою у майні колишнього колгоспного двору, є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_7 , на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем, подала заяву про прийняття спадщини за заповітом, тому вважається такою, що прийняла спадщину.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 є спадкоємцями за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_7 , які звернулися до нотаріуса із заявами про відмову від прийняття спадщини, тому вважаються такими, що не прийняли спадщину.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 також відмовляються від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується їх заявами, поданими до суду та посвідченими уповноваженими особами. Суд вважає, що така відмова відповідає змісту права власності, яке включає в себе право вчинення власником будь-яких дій щодо свого майна, в тому числі відмови від права власності на користь іншої особи, і такі дії не суперечать закону (ст.ст.316,317,319,346 ЦК України).

Частиною 1 та 3 ст.12 ЦК України визначено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Особа може відмовитися від свого майнового права.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що звернення з даним позовом до суду є ефективним способом захисту прав та інтересів позиваки, яка внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на будинковолодіння та втрату державного акту на землю позбавлена можливості оформлення спадкових прав у нотаріуса. Обставин, які б свідчили про порушення права інших осіб внаслідок задоволення позовних вимог, судом не встановлено.

За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані і підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст.120, 123, 549 ЦК УРСР (1963 року), ст.ст.12, 15, 16, 1216, 1223, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.3,4,5,12,13,76,81, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку літ. - «А-І», ганку з козирьком літ. «а», літньої кухні літ. «Б», гаража літ. «В», сараїв літ. «Г, Д, Е», вбиральні літ. «Є», підвалу літ. «Пд».

Визнати ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,22 га, що розташована на території Верхньопетровецької сільської ради та належали спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ №005770 від 14.09.2001 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ (підпис)

Оригінал рішення знаходиться в цивільній справі №723/192/22 в Сторожинецькому районному суді.

Рішення не набрало законної сили.

Копія вірна

Суддя Сторожинецького районного суду Василь Бужора