УХВАЛА

23 лютого 2022 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,

представник позивача Доценко Н. В.

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Авансар", місцезнаходження за адресою: вул. Січових Стрільців, буд. 21/27, м. Київ, 04053, ,

третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місцезнаходження за адресою: вул. Мала Житомирська, буд. 6/5, м. Київ, 01001,

третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович, місцезнаходження офісу за адресою: майдан Захисників України, буд. 7/8 (1-й поверх), м. Харків, 61057,

розглянувши за відсутності учасників справи заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авансар" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович,

в с т а н о в и в:

Представник позивача Доценко Н. В., звернулася до суду з позовною заявою до ТЗОВ "Авансар" з вимогою про визнання виконавчого напису № 75346 від 31.05.2021 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авансар" () заборгованості за Кредитним договором № 200219390 від 10.05.2016 в розмірі 56 199 грн 51 коп., таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з позовною заявою представник позивача ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 68699677,що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченко В. П. на підставі виконавчого напису № 75346, що виданий 31.05.2021 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТЗОВ "Авансар" заборгованості до набрання чинності рішенням у справі.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначила, що, приватним виконавцем Амельченко В. П. у ВП № 68699677, 18.02.2022 було винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої був накладений арешт на всі рахунки ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що виконавчий напис № 75346 від 31.05.2021 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. з численними порушеннями та стягнення за даним виконавчим документом не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема, але не виключно укладений між сторонами кредитний договір не був нотаріально посвідчений, нотаріусом не дотримано вимог, щодо трирічного строку давності стягнення заборгованості, у зв`язку з чим нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис.

Оскільки на цей час арештовані кошти позивача на рахунках, та почнеться їх стягнення за оспорюваним виконавчим документом, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тому, що розгляд справи у суді займе певний час, за який з позивача буде стягнена вся сума, або ж більша частина суми, визначеної оскаржуваним документом, що в подальшому буде потребувати значних зусиль, щоб повернути безпідставно стягнуті кошти. Окрім того, позивач вже тривалий час потерпає від безпідставних вимог відповідача, які тероризують його самого та його близьких. Позивачем понесено як моральну напругу від обставин, що склались, так і матеріальні витрати на залучення адвоката, поштову переписку щодо висунутих вимог відповідача. Проведення додаткових витрат у вигляді безпідставних стягнень за оспорюваним виконавчим документом погіршить становище позивача у цих правовідносинах. З огляду на викладене, не зупинення стягнення за спірним виконавчим документом може унеможливити ефективний захист оспорюваного позивачем права.

Розгляд заяви про забезпечення позову проводився без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання звукозаписувальним засобом не здійснювалося.

Ознайомившись з доводами позовної заяви та заяви про забезпечення позову, копіями документів, доданих до заяви, суд дійшов наступного:

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно із п. п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини проголошено, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції" від 22.09.1994 та "Кушоглу проти Болгарії" від 10.05.2007).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

При вирішенні питання щодо необхідності вжиття відповідних заходів, потрібно з`ясувати співрозмірність виду забезпечення позову позовним вимогам, оцінити рівноцінність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення можуть бути застосовані виключно за наявності підстав, визначених ст. 149 ЦПК України, та мають бути співмірними з позовними вимогами і адекватними.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 826/8556/17.

Як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову та позову, ОСОБА_4 просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом.

На підставі осопорюваного виконавчого документа здійснюється стягнення із заробітної плати позивача. Тому, невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити ефективний захист, а також істотно ускладнити поновлення оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За таких обставин, вимога позивача щодо забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріусу є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 152, 153, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву представника позивача ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні ВП № 68699677, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченко В. П. на підставі виконавчого напису, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М., № 75346, від 31.05.2021, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авансар" заборгованості у розмірі 56 199 грн 51 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 23.02.2022.

Відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення до виконання ухвали - три роки.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Копію ухвали направити сторонам та уповноваженим органам для виконання.

Головуючий: В. В. Овдієнко