Справа № 137/1414/21

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" лютого 2022 р.

Літинський районний суд Вінницька область в складі головуючого судді Желіховського В.М. секретаря судових засідань Голота О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Літин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дінеро», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

До Літинського районного суду Вінницької області надійшов позов ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова Компанія «Дінеро», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В позові зазначає, що 10 жовтня 2018 року вона уклала шлюб, у зв`язку з чим змінила прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 ».

В листопаді 2021 року отримала постанову приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. від 03.11.2021 року про відкриття виконавчого провадження №67361836.

Відповідно до вказаної постанови, позивач дізналася, що підставою відкриття виконавчого провадження №67361836 про стягнення з неї заборгованості в розмірі 25249 грн. на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Дінеро» є виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., зареєстрований в реєстрі 23 вересня 2021 року №28750.

Вказує, що виконавчий напис вчинено із порушенням норм чинного законодавства України, в тому числі із порушенням ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», в зв`язку з чим виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом за захистом своїх порушених прав.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву відповідно до якої просить розгляд справи проводити у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю і спросить їх задовольнити.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дінеро» в судове засідання не з`явився, про день та час місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. Заяв чи клопотань не надходило.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. в судове засідання не з`явився, надіслав до суду листа в якому просить справу слухати у його відсутність та винести рішення згідно чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

З урахуванням письмової позиції позивача, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне за згодою позивача на підставі ст. 280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких підстав.

Відповідно до копії постанови серії ВП №67361836 від 03.11.2021 р. (а.с.6 зв.-7) відкрито виконавче провадження згідно виконавчого напису №28750 від 23.09.2021 р. вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Дінеро» в розмірі 25249 грн.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб (а.с.8) 10 жовтня 2018 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 і після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_3 ».

Відповідно до копії виконавчого напису №28750 (а.с.27) звернуто стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Дінеро» загальної суми заборгованості в розмірі 25 249 грн.

Вказаний виконавчий напис вчинений на підставі заяви представника ТОВ «Фінансова Компанія «Дінеро» від 31.08.2021 р. (а.с.28).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, Законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Так, виконавчий напис від 23.09.2021 було вчинено в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі та нотаріально не посвідченому, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14. Оспорюваний виконавчий напис стосується стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором №AG4655127 від 11.03.2020 року, який не був нотаріально посвідчений. Крім того, напис вчинений без засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням заборгованості.

Таким чином, суд приходить до висновку, що приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис з порушенням вимог чинного законодавства. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. було вчинено виконавчий напис з порушення вимог чинного законодавства та не є безспірною заборгованість, що підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Дінеро» в розмірі 25249,00 грн.

Вжиті ухвалою суду від 17.12.2021 заходи забезпечення позову відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача відшкодування витрат зі сплати судового збору в сумі 908 грн. за подання позовної заяви та 454 грн. за подання заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172, статтями 15, 16, 18 ЦК України, статтями 12, 81-82, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, постановою Великої Палати Верховного суду від 21.09.2021 р. по справі №910/10374/17 суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимира Олександровича, вчинений 23 вересня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №28750 про стягнення з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дінеро» (, місцезнаходження 03035 м.Київ вул. Сурикова 3 А) заборгованості в розмірі 25249,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дінеро» (, місцезнаходження 03035 м.Київ вул. Сурикова 3 А) на користь ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 відшкодування витрат зі сплати судового збору в сумі 1362 грн.

Вжиті ухвалою суду від 17.12.2021 заходи забезпечення позову продовжують діяти відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили.

Копію заочного рішення протягом 2 діб направити відповідачеві та роз`яснити, що заяву про перегляд заочного рішення відповідач може надіслати до суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів після проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.