Справа № 564/2746/21
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Олійник П. В.
з участю секретаря Зберун К. Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики грошей
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Костопільського районного суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просить стягнути з відповідачки на її користь борг за договором позики від 20.12.2019 року в сумі 11 700 грн., також просить стягнути судові витрати у розмірі 908,00 грн.
В обгрунтування позовних вимог покликається на обставини викладені в позовній заяві.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зв`явилась. Звернулася до суду з заявою, в якій просить провести розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти прийняття заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади України.
Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи,суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.1ст.13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 1046 ЦК Україниза договором позики одна сторона позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 20.12.2019 року було укладено договір позики грошових коштів.
Так відповідно до розписки відповідачка ОСОБА_2 зобов`язалася повернути позивачці ОСОБА_3 позику в сумі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. 00 коп., до 30.03.2020 року.
20.12.2020 року позивач ОСОБА_1 зверталась з письмовою вимогою до відповідачки ОСОБА_2 про повернення заборгованості, однак відповідач свої зобов`язання перед позивачем не виконала.
Статтею 1047 ЦК України передбачена письмова форма укладення договору позики.
У постанові Верховного суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-63 цс письмова форма договору позики через його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Договір позики є двостороннім правочином, а також одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмету позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідност. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цьогоКодексу.
Відповідно дост. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Крім того, також слід зазначити, що за змістом ч. 2 ст.1047ЦК України дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником.
Досліджуючи боргову розписку, яка міститься в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що дана розписка є підтвердженням існування між сторонами договірних зобов`язань й відповідно свідчить про існування між сторонами саме укладеного договору позики та є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Згідно з ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до положень ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, суд вбачає підстави для задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь позивачки зазначеної суми заборгованості.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає сплачений позивачем судовий збір у розмірі 908,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526, 530, 1046-1050 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214-215, 224-226
ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики грошей- задоволити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 14 лютого 2022 року.

Суддя П. В. Олійник