"22" лютого 2022 р. Справа № 363/2271/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючогосудді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гриб Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачкою договірних зобов`язань по поверненню грошових коштів, в зв`язку з чим порушує питання про стягнення з останньої заборгованості за договором позики в загальному розмірі 1 220 490 грн. 47 коп., з яких 725 400 грн. - сума боргу, 486 018 грн. пеня, 3 994,67 грн. - 3% річних та 5 077,80 грн. - інфляційне збільшення боргу.

Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечила.

Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, повторно в судове засідання не з`явилася.

Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 березня 2021 року ОСОБА_1 (позикодавець) та ОСОБА_2 (позичальник) уклали договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Веселовською А.Е.

Відповідно до п. 1 вказаного договору позичальник позичив у позикодавця гроші у сумі 725 400 грн., що є еквівалентом 26 000 доларів США, відповідно до середньо виваженого комерційного курсу продажу долара США, встановленого на момент укладення даного договору, строком до 31 березня 2021 року включно.

Згідно п. 2 вказаного договору гроші були передані позикодавцем позичальнику до підписання цього договору. Позикодавець та позичальник підтверджують факт передачі грошей.

Умовами п. 8 договору позики передбачено, що в разі порушення вказаного вище терміну остаточного розрахунку, позичальник повинен сплатити на користь позикодавця неустойку у вигляді пені в розмірі 1% (один відсоток) від простроченої поверненням суми за кожен день такого прострочення починаючи з наступного дня від дня повернення суми позики та/або її частини, а також сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення суми позики та/або її частини, 3% (три відсотка) річних від простроченої суми.

Відтак грошове зобов`язання відповідача перед позивачем вбачається з договору позики, яким оформлені укладені між сторонами договірні відносними згідно ст. 1047 ЦК України.

Одержані кошти у встановлений строк відповідачка не повернула й заходів до цього не вживає.

При вирішенні цієї справи суд зазначає, що згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Позичальник згідно ст. 1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку встановлені договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Невиконання умов, визначених змістом зобов`язання, згідно ст. 610 ЦК України є його порушенням.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він згідно ст. 1050 ЦК України зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього ж Кодексу.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить з основної суми заборгованостіза договором позики в розмірі 725 400 грн.

Розрахунок пені, трьох відсотків річних від простроченої суми та встановленого індексу інфляції за весь час прострочення суми позики згідно п. 8 договору за період з 01 квітня 2021 року по 06 червня 2021 року є вірним і сумнівів у суду не викликає.

Крім того, суду представлено документальне підтвердження понесених позивачем судових витрат, які згідно ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідачку.

Таким чином, судом встановлено порушене право позивачки, яке підлягає захистові, а пред`явлений позов - задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись 259, 265, 268, 280 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 17 березня 2021 року в загальному розмірі 1 220 490 грн. 47 коп., а також судовий збір в розмірі 11 350 грн., а всього 1 231 840 (один мільйон двісті тридцять одну тисячу вісімсот сорок) грн. 47 (сорок сім) коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його підписання.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його підписання.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 15 грудня 2003 року Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя