Справа № 444/2405/20
Провадження № 2/444/60/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування збитків заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування збитків заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги, які в подальшому уточнив, мотивує тим, що ОСОБА_3 , будучи працівником фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та знаходячись при виконанні своїх трудових обов`язків, 04 березня 2020 року о 15 годині 15 хвилини, на автодорозі під`їзд до м. Львова, 3 км + 850 м. від автодороги Київ-Чоп (м. Дубляни, Жовківський район, Львівська область), керуючи вантажним автомобілем. «VOLVO», д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Шварцмюллер» д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з керованим ним автомобілем «Peugeot 406» д.н.з. НОМЕР_3 , який він призупинив на перехресті для здійснення повороту ліворуч. Внаслідок ДТП належний йому автомобіль «Peugeot 406» д.н.з. НОМЕР_3 отримав технічні пошкодження. Зазначає, що 21 травня 2020 року постановою Радехівського районного суду Львівської області ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, постанова набрала законної сили.

Вказує, що оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС» за полісом AM 9346566, він звернувся до цієї страхової компанії з заявами про ДТП та, в подальшому, про виплату страхового відшкодування. 18 червня 2020 року йому було виплачено страхове відшкодування у сумі 50 378 (п`ятдесят тисяч триста сімдесят вісім) грн. Ще 2000 грн. він отримав від сторони винуватця ДТП, оскільки поліс AM 9346566 передбачав наявність франшизи на зазначену суму. Також вказує, що оскільки він вважав вказану суму відшкодування занадто малою, 08 липня 2020 року він уклав договір з ТзОВ Фірма «Експертиза» про проведення оцінки пошкоджень належного мені автомобіля «Peugeot 406» д.н.з. НОМЕР_3 . За проведення оцінки мною, у відповідності умов договору, було сплачено 3000 грн. крім матеріальної шкоди, внаслідок ДТП йому завдано і моральну шкоду. Стверджує, що під час спричиненої ОСОБА_3 дорожньо-транспортної пригоди він пережив значний переляк від того, що разом з своїм автомобілем ледь не опинився під багатотонною вантажівкою. Уже після ДТП у нього був нервовий стрес, оскільки він постійно переживав через те, що недотримання вимог Правил дорожнього руху України винуватцем ДТП могло коштувати йому здоров`я та навіть і життя. Просить задоволити його позов та стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на його користь 38 153, 90 (тридцять вісім тисяч сто п`ятдесят три) гривні, 90 копійок., стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на мою користь 10 000,00 (десять тисяч) гривень, 00 копійок компенсації за заподіяні йому моральні страждання, стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в його користь, відшкодування понесених ним витрат на оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля у сумі 3000 (три тисячі) гривень, на сплату судового збору.

Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС» подали до суду відзив на позовну заяву, вважають такий безпідставним та необґрунтованим з наступних підстав. 05.05.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до AT «СГ «ТАС» (приватне) із Повідомленням про настання події (справа № 05765/56/2020/53) з приводу дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.03.2020 р., в подальшому 27.05.2020 року Позивач звернувся до AT «СГ «ТАС» (приватне) із Заявою про виплату страхового відшкодування. Зазначають, що вартість автомобіля в пошкодженому стані згідно Висновку незалежного експерта 44-D/70/5/0320 від 02.06.2020 р. ФОП ОСОБА_4 становить 44564,15 грн. Також зазначають, що оскільки транспортний засіб, був фізично знищеним в результаті дорожньо- транспортної пригоди, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди». Стверджують, що AT «СГ «ТАС» (приватне), було дотримано всі вимоги ЗУ Про обов`язкове рахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, винено дії, та проведено необхідні заходи для визначення матеріального збитку, та належного позивачеві страхового відшкодування. Окрім того позивачем не зазначено, що експертиза страховиком проведена із порушенням Методики товарознавчої експертизи та пінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 N 142/5/2092, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за N 1074/8395 (у редакції наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.07.2009 N 1335/5/1159). А отже AT «СГ «ТАС» (приватне) було в повному обсязі виконано свої обов`язки перед позивачем. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 та його представник адвокат Фрей А.В. подали до суду відзив на позовну заяву, вважають такий безпідставним та необґрунтованим з наступних підстав. Вимога Позивача про відшкодування моральної шкоди, яка останнім оцінена в сумі 10 000 гри, є надуманою та задоволенню не підлягає.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення таких був повідомлений належним чином, однак подав до суду заяву, у якій просить судове засідання проводити без його участі.

Відповідачі приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», фізична особа підприємець ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення таких були повідомлені належним чином, однак представник позивача приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» та ФОП ОСОБА_2 подали до суду заяву, у якій просять судове засідання проводити без їх участі.

Третя особа: ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення таких був повідомлений належним чином, однак подав до суду заяву, у якій просить судове засідання проводити без його участі.

Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав ОСОБА_1 за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що 04 березня 2020 року о 15 годині 15 хвилини, на автодорозі під`їзд до м. Львова, 3 км + 850 м. від автодороги Київ-Чоп (м. Дубляни, Жовківський район, Львівська область), ОСОБА_3 , будучи працівником фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 керуючи вантажним автомобілем «VOLVO», д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Шварцмюллер» д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з керованим, ОСОБА_1 , автомобілем «Peugeot 406» д.н.з. НОМЕР_3 , який він призупинив на перехресті для здійснення повороту ліворуч. Внаслідок ДТП належний йому автомобіль «Peugeot 406» д.н.з. НОМЕР_3 отримав технічні пошкодження.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 21.02.2019 року (копія міститься у справі, а. с. 9), власником транспортного засобу марки «Peugeot 406», реєстраційний номер НОМЕР_3 , станом на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди та станом на дату ухвалення даного рішення по справі, був та є позивач.

Як вбачається з постанови Радехівського районного суду Львівської області від 21.05.2020 року у справі № 451/397/20 у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано винним відповідача ОСОБА_3 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

В силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, суд у межах пред`явлених у даній справі позовних вимог про правові наслідки дій відповідача ОСОБА_3 , стосовно якого винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, котра набрала законної сили, приймає таку постанову до уваги як обов`язкову у питанні, чи мала місце така дія та чи вчинена вона звини ОСОБА_3 , у зв`язку з чим оцінку обставині щодо вини зазначеного відповідача у вчиненні ним дорожньо-транспортної пригоди за його участі та участі позивача не надає, а вина відповідача ОСОБА_3 у вчиненні ним дорожньо-транспортної пригоди вважається встановленою у межах справи про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 як водія автомобіля марки «VOLVO», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована відповідачем ФОП ОСОБА_2 , у Приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (у формі полісу) AM 9346566, з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 200000 грн., розмір франшизи 2 000 грн. (копія міститься у справі, а. с. 79). Строк дії договору становив до 04.06.2020 року включно.

Згідно з ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Так, відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22, ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі. Шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

У свою чергу, відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.23, ч.1 ст.1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В силу пункту 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У свою чергу, в силу ст.979 та п.п.2,3 ч.1 ст.980 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування), а також відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно з вимогами ст.3, п.9.1. ст.9, п.22.1. ст.22, ст.ст.28-29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це, з-поміж іншого, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів, регламентує Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», статтею 7 котрого проведення оцінки майна у випадку визначення збитків або розміру відшкодування визначено як обов`язкове.

Судом встановлено, що за наведених вище умов, а також для виконання вимог ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у частині необхідності оцінити заподіяну шкоду та ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» позивач, після отримання страхового відшкодування у встановленому порядку від відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС», уклав договір з ТзОВ Фірма «Експертиза» про проведення оцінки пошкоджень належного мені автомобіля «Peugeot 406» д.н.з. НОМЕР_3 .

На виконання договору, судовий експерт Галамай Ярослав Іванович склав висновок судової авто товарознавчої експертизи № 100 від 11 липня 2020 року.

З висновку вбачається, що: вартість відновлювального ремонту автомобіля «Peugeot 406» д.н.з. НОМЕР_3 становить 179 885, 93 грн.; ринкова вартість автомобіля «Peugeot 406» д.н.з. НОМЕР_3 до моменту пошкоджень становила 106 687, 33 грн.; ринкова вартість автомобіля «Peugeot 406» д.н.з. НОМЕР_3 в пошкодженому стані становить 16 155, 43 грн. Сума страхового відшкодування становить 90 531,90 грн.

За вищезазначений висновок судового експерта позивачем сплачено 3000,00 грн., що підтверджується товарним чеком про оплату наданих експертних послуг (а.с.10).

Отже, має місце на явність двох актів за наслідками проведення оцінки майна, виконаних у встановленому законом порядку щодо розміру майнової шкоди, заподіяної позивачеві внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, котрий значно відрізняється.

Згідно пункту 34.4. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення розміру збитків потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, і таким своїм правом, власне, й скористався позивач, як потерпілий.

Суд, з метою усунути розбіжність у розмірі майнової шкоди, визначеному виконаними на замовлення позивача та на замовлення відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС» уповноваженими особами в актах за результатами оцінки належного позивачеві транспортного засобу у виді розміру відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням його фізичного зносу, виконав свій обов`язок щодо призначення у цій справі за клопотаннями її сторін судової автотоварознавчої експертизи. Так, згідно висновку експерта № 5651, виконаного 27.11.2020 року за результатами проведеної судової автотоварознавчої експертизи (а. с. 211-223), вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу належного позивачеві автомобіля внаслідок його пошкодження 24.04.2019 року у дорожньо-транспортній пригоді, виходячи зданих про особливості його стану та представлених документів, у цінах, визначених на 24.04.2019 року, становить 51975 грн. 95 коп.

Оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням його фізичного зносу дорівнює вартості матеріального збитку, заподіяного внаслідок пошкодження цього автомобіля, то вищевказаним висновком судової автотоварознавчої експертизи повністю підтверджено розмір заподіяної позивачеві майнової шкоди, на котрому він наполягав під час здійснення йому страхової виплати та під час звернення до суду із даним позовом, а розбіжність у вартості такого матеріального збитку становить лише 1807 грн. 76 коп., та й то у сторону збільшення цієї вартості.

Відтак, з відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС»» як страховика винної особи на користь позивача як потерпілого від дій цієї винної особи, така майнова шкода підлягає до стягнення у межах пред`явлених позовних вимог, у розмірі 38 153 грн. 90 коп..

Щодо заподіяної позивачеві моральної шкоди, то суд не погоджується із розміром на відшкодування такої шкоди, про котрий зазначає позивач у поданій ним позовній заяві. Розмір на відшкодування моральної шкоди у сумі 10 000 грн. суд вважає дещо завищеним. Так, виходячи із принципів рівності, поміркованості, розумності та справедливості, характеру й обсягу моральних страждань, а також встановленого розміру заподіяних майнових збитків, суд вважає доведеним та достатнім стягнути з відповідача фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , як винної особи на користь позивача як потерпілого 3 000 грн. на відшкодування заподіяної йому моральної шкоди. При цьому, суд бере до уваги ті обставини, що позивач після дорожньо-транспортної пригоди, зважаючи на недостатність страхового відшкодування та тривалість його виплати, був змушений вживати заходів для якнайшвидшого відновлення свого пошкодженого автомобіля, котрий, зважаючи на його спосіб життя та певні наявні у той момент сімейні обставини, був йому вкрай необхідним. Такий стан речей, котрий на певний період часу (понад два місяці) повністю змінив звичний для сім`ї позивача стиль життя, призвів до виникнення у нього депресії, тривоги та порушення сну, неможливості реалізації ним своїх звичок та бажань. Судом також враховано положення чинного законодавства про те, що розмір на відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення, у зв`язку з чим суд, беручи до уваги душевні страждання позивача з приводу протиправних дій відповідача фізичної особи підприємця ОСОБА_2 щодо нього, і неможливість реалізації ним своїх звичок та бажань, вважає його доведеним та достатнім для стягнення на підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, у розмірі 3 000 грн.

Отже, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судові витрати у справі слід визначити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь позивача підлягає до стягнення 840 грн.00 коп. понесених судових витрат у справі, а з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають до стягнення 2102,00 грн. понесених судових витрат у справі.

Керуючись ст. 180, 182-183, 191 СК України, ст. ст. 4, 6, 7, 12, 76, 77, 81, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», юридична адреса: 03062, м. Київ, пр. Перемоги, 65, ) на користь ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 : матеріальну шкоду у розмірі 38 153 (тридцять вісім тисяч сто п`ятдесят три) грн. 90 коп.; витрати на оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. та судові витрати в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 00 коп.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , юридична адреса: 80271, Львівська область, Радехівський район, с. Волиця на користь ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 моральну шкоду у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 грн. та судові витрати в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог про стягнення з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , юридична адреса: 80271, Львівська область, Радехівський район, с. Волиця на користь ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 моральної шкоди у розмірі 7 000 (сім тисячі) грн. 00 грн. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текс рішення виготовлено 18.02.2022

Суддя: Зеліско Р. Й.