КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 233/2080/21 Головуючий у 1 інстанції: Луценко О.М.
Провадження № 22-ц/824/2986/2022 Доповідач:Савченко С.І.
У Х В А Л А

16 лютого 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Савченка С.І., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок обмеження у здійсненні права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 17 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок обмеження у здійсненні права власності на нерухоме майно.

Не погодившись з вказаним рішенням, 01 грудня 2021 року позивач ОСОБА_1 подав на електронну адресу Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, яка не відповідала вимогам п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України, оскільки не оплачена судовим збором у встановленому законом розмірі.

У поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_1 зазначав, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п.22 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Проте, як вбачалося з матеріалів справи, звернувшись до суду з позовом до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України, позивачем не заявлялося вимог до держави-агресора Російської Федерації, а відтак положення п.22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», які звільняють позивачів від сплати судового збору, у даних правовідносинах на позивача не поширювалися і позивач у даній цивільній справі не звільнений від сплати судового збору.

З урахуванням викладеного, ухвалою Київського апеляційного суду від 17 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17 листопада 2021 року залишено без руху для усунення недоліків, а саме, сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі та надати суду апеляційної інстанції оригінал платіжного документу.

На виконання вимог вказаної ухвали, ОСОБА_1 07 лютого 2022 року подав (направив на електронну пошту) до суду апеляційної інстанції клопотання про звільнення від сплати судового збору. У поданому клопотанні скаржник зазначив, що він не має річного доходу за попередній календарний рік, на підтвердження чого надав Витяг з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальні відомості про застраховану особі від 06 лютого 2022 року сформовану засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України Форми ОК-7. З урахуванням викладеного та враховуючи його майновий стан, просить звільнити його від сплати судового збору.

Розглянувши клопотання позивача, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання з таких міркувань.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст.8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Як вбачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (ч.2 цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

З аналізу ст.8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду навіть за наявності однієї із вказаних у статті умов.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Апеляційний суд керується позицією ЄСПЛ, який виходить з того, що судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений. Окрім того, ЄСПЛ неодноразово вказував, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

При цьому в рішеннях у справах «Kniat v. Poland» та «Jedamski and Jedamska v. Poland» ЄСПЛ вказав, що оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.

На підтвердження свого майнового стану ОСОБА_1 надав суду Витяг з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальні відомості про застраховану особі від 06 лютого 2022 року сформовану засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України Форми ОК-7, який включає в себе відомості за 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2017 та 2018 роки. Відомостей за попередній 2020 календарний рік витяг з Реєстру не містить.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Проте, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що майновий стан скаржника перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі ОСОБА_1 не надав, щопозбавляє суд апеляційної інстанції можливості вирішити клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Таким чином скаржнику необхідно подати до суду належні та допустимі докази про його майновий стан та про неможливість сплатити судовий збір у встановленому законодавством порядку і розмірі, а саме відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за попередній 2020 рік,або сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги.

Апеляційний суд звертає увагу позивача, що єдиним органом, який має повну інформацію про розмір отриманого доходу фізичної особи за 2020 рік, є Державна податкова служба України, де міститься повна інформація про суми отриманих доходів фізичних осіб.

Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 , 1977 року народження, є працездатною особою, докази про те, що він є пенсіонером абоособою з інвалідністю у справі відсутні. Відомостей про перебування його на обліку в службі зайнятості як безробітного, тобто, як особи, яка не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстрована у державній службі зайнятості як така, що шукає роботу (ст.2 Закону України «Про зайнятість населення») матеріали справи, апеляційна скарга та додані до неї документи не містять. Як і відсутні відомості про перебування позивача на обліку у відділі соціального забезпечення за місцем проживання як малозабезпеченої особи, яка потребує державної допомоги.

Отже, скаржник самостійно забезпечує себе матеріально і це його влаштовує.

У відповідності до п.п. «1.1» «1.6» ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду сплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернувшись до суду із вказаним позовом, заявив 2 вимоги майнового характеру щодо стягнення майнової шкоди у розмірі 1280000,0 грн., та моральної шкоди у розмірі 1172000,0 грн., які підлягали сплаті судовим збором у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що станом на момент подання позову становило 908 грн.), та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що станом на момент подання позову становило 11 350 грн.).

Отже, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду відповідно до вимог п.п. «1.1» «1.6» ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» становить 17025 грн. (11350 х 150% = 17025 грн.).

Згідно реквізитів рахунку станом на 2022 рік для сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції до Київського апеляційного суду оплата коштів має здійснюватися за наступними платіжними реквізитами:

Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0026010

Код класифікації доходів бюджету 22030101

При сплаті судового збору поле «Призначення платежу» розрахункового документа заповнюється таким чином: *;101;_____(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ______(ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ____(Дата оскаржуваного рішення) по справі _____(Номер справи), Київський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналі.

Окрім того, ОСОБА_1 подав на електронну адресу Київського апеляційного суду заяву про виконання ухвали Київського апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху від 17 грудня 2021 року, надавши пояснення щодо звільнення від сплати судового збору.

У даній заяві ОСОБА_1 посилається на Висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №265/6582/16-ц, який є таким, що має значення для правозастосовної практики при розгляді даної цивільної справи. Рішення у цих правовідносинах є подібними до тих, які є предметом даної справи. При розгляді аналогічної справи №265/6582/16-ц належним відповідачем визнані Держава Україна в особі Кабінету Міністрів України та Державна Казначейська служба України. Окрім того, юридичні підстави аналогічної цивільної справи №265/6582/16-ц відповідають фактичним підставам даної справи та підтримуються позивачем як правове обґрунтування позову. Відповідні правові норми взаємопов`язані із обставинами та містять належне правове врегулювання спірних правовідносин, оскільки спрямовані на реальний захист прав громадян України, постраждалих від збройної агресії РФ. Позивач конкретизує, що винною особою, яка порушила охоронювані законом права та спричинила спірні збитки є РФ, а відповідальною особою згідно закону та практики зразкових справи Верховного Суду є Держава Україна. Таким чином, вищенаведена судова практика згідно п.22 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно визнає, що винною особою, яка порушила охоронювані законом права та спричинила спірні збитки є РФ, а відповідальною особою згідно закону та практики зразкових справи Верховного Суду є Держава Україна. Суд першої інстанції прийняв правильне рішення, що позивач звільнений від сплати судового збору, обов`язок відшкодувати завдану шкоду покладається на державу незалежно від її вини та до держави, яка відшкодувала шкоду фізичній особі переходить право вимоги до винної особи, таким чином позов фактично подано до держави-агресора РФ.

Апеляційний суд вважає дану заяву необґрунтованою, оскільки:

По-перше, у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №265/6582/16-ц від 04 вересня 2019 року нічого не йдеться про звільнення чи не звільнення від сплати судового збору.

По-друге, визначення відповідачів є правом позивача і суд не вправі втручатися у це право.

Залишаючи без руху апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17 листопада 2021 року, апеляційний суд звертав увагу скаржника на п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», згідно якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно, проте держава-агресор РФ як відповідач у даній справі №233/2080/21 відсутня, а відтак підстави для застосування вказаного пункту 22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» відсутні.

По-третє, обставини у вказаній справі №265/6582/16-ц є відмінними від справи №233/2080/21 за позовом ОСОБА_1 , оскільки у справі №265/6582/16-ц особа позивача звільнена від сплати судового збору на підставі положень п.6 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», оскільки внаслідок вчинення терористичного акту був пошкоджений (знищений) належний позивачці на праві власності торгівельний об`єкт, у зв`язку з чим порушена кримінальна справа, чого у даній справі немає.

За правилами ст.357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст.356 названого Кодексу, застосовуються положення ст.185 ЦПК України.

За таких обставин, скаржнику ОСОБА_1 слід повторно надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме, сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду у сумі 17025 грн. або подати до суду належні та допустимі докази про неможливість сплатити судовий збір.

Керуючись ст.185, 357 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17 листопада 2021 року залишити без руху та надати десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для виправлення вказаних недоліків, в іншому випадку скарга буде вважатись неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.І. Савченко