Справа № 199/1196/22
УХВАЛА

18.02.2022 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Якименко Л.Г., ознайомившись із заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Горенич Тетяни Іванівни про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Буделектродсервіс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аффіттолікс» та ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Дніпропетровської області Ричка Юлія Олександрівна, державний реєстратор Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Волос Олена Володимирівна, про витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування реєстрації та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

До Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Буделектродсервіс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аффіттолікс» та ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Дніпропетровської області Ричка Юлія Олександрівна, державний реєстратор Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Волос Олена Володимирівна, про витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування реєстрації та визнання права власності.

Одночасно з цим на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 6 ст. 151 ЦПК України визначено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до положень ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір за подачу заяви про забезпечення доказів або позову становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 1 січня 2022 року дорівнює 496,20 грн..

Одночасно з цим з наданої заявником квитанції від 10.12.2021 року вбачається, що останнім було сплачено судовий збір у розмірі 496,00 грн., тобто не у повній мірі.

Тобто, виходячи зі змісту вищенаведених положень ЦПК України, дотримання вимог процесуального законодавства України при пред`явленні заяви до суду є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

При цьому, вимоги ч.10 ст.153 ЦПК України передбачають, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен як дотримуватися норм процесуального законодавства, так і очікувати, що ці норми застосовуються.

Крім того, необхідно в даному випадку також зазначити, що повернення заяви про забезпечення позову не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає особі повторно звернутися з даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про повернення заяви про забезпечення позову заявнику, як таку, що подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 151, 153, 259, 260, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Повернути представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Горенич Тетяни Іванівни заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Буделектродсервіс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аффіттолікс» та ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Дніпропетровської області Ричка Юлія Олександрівна, державний реєстратор Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Волос Олена Володимирівна, про витребування майна.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, за відсутності обставин, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п`ятнадцяті днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя