Справа № 465/80/21 Головуючий у 1 інстанції: Гладишева Х.В.
Провадження № 22-ц/811/1703/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.

розглянувши у м.Львові в порядку спрощеного провадження без участі учасників справи цивільну справу № 456/80/21за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м.Львова від 29 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит Капітал» про стягнення майнової шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит Капітал» та просила стягнути на її користь матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок неподання заяви-розрахунку до Фонду соціального страхування як роботодавцем-страхувальником у розмірі 19633,32 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем уклали договір про надання послуг № 221116 від 22 листопада 2016 року з підбору персоналу для компанії, за яким з жовтня 2015 року по червень 2017 року їй виплачувалась винагорода за надані послуги та сплачувався ЄСВ. Позивач стверджує, що за укладеним договором вона має право на отримання допомоги по вагітності та пологам, однак відповідач виплату вказаної допомоги не здійснив та як страхувальник не звернувся до Фонду соціального страхування для проведення фінансування для виплати матеріального забезпечення позивача як застрахованої особи. Позивач, з покликанням на практику Європейського суду з прав людини, вважає, що на підставі вищевикладеного відповідачем допущено порушення її прав, як застрахованої особи, передбачених Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та заподіяно їй майнову шкоду.

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 29 березня 2021 року в позові відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит Капітал» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вказує, що починаючи з жовтня 2015 року по червень 2017 року за різними договорами укладеними з ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» Лапоша М.І. надавала послуги,її виплачувалася винагорода та було сплачено єдиний страховий внесок.22 травня 2017 року на підставі листка непрацездатності серії АДА №008547 виданого ОСОБА_1 за основним місцем роботи було надано відпустку по вагітності та пологам, а з 23 вересня 2017 року по догляду за дитиною до трьох річного віку,з19 червня 2019 року на підставі листка непрацездатності серії АДХ № 483016 ОСОБА_1 перебуває на лікарняному у зв`язку з вагітністю та пологами. Листом від 28 січня 2020 року № 28-01-20/1 направлявся адвокатський запит та документи, що надавали підстави виплатити допомогу по вагітності та пологам. ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" на вказаний лист не здійснила виплату допомоги по вагітності та пологам. Головне управління Держпраці у Львівській області провело перевірку ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" та встановило наявність цивільно-правових відносин, між товариством та ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), що склалися внаслідок укладення договорів надання послуг, що діють до моменту розірвання в установленому порядку. Відповідно до ч.5ст.32 Закону України від 23.09.1999 №1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №1105) матеріальне забезпечення, передбачене цим Законом, виплачується у разі, якщо звернення за його призначенням надійшло не пізніше дванадцяти календарних місяців з дня відновлення працездатності, встановлення інвалідності, закінчення відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, смерті застрахованої особи або члена сім`ї, який перебував на її утриманні. Однак ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» не було подано заяви-розрахунку до Фонду соціального страхування та відмовлено у виплаті допомоги по вагітності та пологам ОСОБА_1 . Правові відносини, які склалися та нормативно-правові акти підлягають до застосуванню станом на дату звернення до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» із наданими та належним чином завіреними листком непрацездатності від 19 червня 2019 року АДХ №483016, тобто на 23 серпня 2020 року, але не раніше встановлення тимчасової непрацездатності, зумовленої вагітністю та пологами. Вважає, що судом першої інстанції неправильно тлумачиться Закон №1105,оскільки право на допомогу по вагітності та пологам має застрахована особа,незалежно від виду діяльності,способу отримання заробітку,місця роботи та займаної посади.

Також зазначає, що згідно довідки Пенсійного фонду України вказано, що ОСОБА_1 була застрахована та за неї сплачені страхові внески, також Пенсійним фондом вказано на те, що ОСОБА_1 підлягала загальнообов`язковому соціальному страхуванню,надаючи послуги за договором цивільно-правового характеру ТОВ`ФК`КРЕДИТ КАПІТАЛ».З огляду на вище наведене просить скасувати рішення суду та постановити нове,яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Генеральний директор ТзОВ «ФК «Кредит Капітал» Хробак М.Р. в порядку ст.360 ЦПК України подав відзив на апеляційну скаргу. У відзиві зазначає, що рішення є обґрунтованим та таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що послуги за цивільно-правовим договором(далі ЦПД) №221116 надавались позивачем у період з листопада 2016 року по травень 2017 року. В подальшому позивач не надавала жодних послуг відповідачеві. За результатами перевірки ГУ Держпраці у Львівській області було встановлено, що останній акт про надання послуг датований 22 травня 2017 року. Порушень прав позивача не виявлено. Звертає увагу, що результат праці за ЦПД оформляється актом виконаних робіт. ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» не здійснювало подання звітності щодо сум нарахованого ЄСВ за період з червня 2017 року по 11 жовтня 2021 року, оскільки ЄСВ не нараховувалось у зв`язку з відсутністю доходу у позивача. Листок непрацездатності АДХ №483016 був оплачений основним роботодавцем позивача адвокатом Гречко Н.О. Просить залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

01.11.2021 року представник позивача-адвокат Лапоша Д.Ю. надав суду додаткове пояснення , в якому зазначає, що листом від 17.12.2017 року №571/0/86/-17/218 Міністерство соціальної політики України вказало, що особи, які працюють на умовах цивільно-правового договору, підлягають страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності. Допомога по тимчасовій непрацездатності , допомога по вагітності та пологах застрахованим особам (у тому числі тим, які здійснюють підприємницьку діяльність чи іншу діяльність та одночасно працюють на умовах трудового договору ) надається за основним місцем роботи (діяльності) та за сумісництвом (наймом).

Крім цього, в додаткових поясненнях представник позивача не погоджується з рішенням суду в частині стягнення витрат за професійну правничу допомогу, оскілки суд не дослідив можливість оплати послуг адвоката, складність справи та обсяг виконаних робіт. Просить апеляційну скаргу задовольнити повністю.

Відповідно доч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З врахуванням того, що ціна позову у даній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Приписами ч.2 ст.247 ЦПК України встановлено, щов разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що між ТзОВ «ФК «Кредит Капітал» та ОСОБА_1 22 листопада 2016 року укладено договір про надання послуг №221116 (а.с.11-12).

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що за виконану роботу Замовник виплачує Виконавцю винагороду в розмірі 3106 грн. з врахуванням податку з доходу фізичних осіб і внесків в Пенсійний фонд з розрахунку на місяць.

Оплата винагороди Виконавця здійснюється щомісячно , на протязі трьох робочих днів після підписання сторонами Акту про надання послуг (п.3.3. Договору).

За період з січня 2016 року по травень 2017 року позивач надавала послуги за даним договором. За виконану роботу позивач отримувала винагороду, а відповідач в свою чергу сплачував страхові внески, що стверджується довідкою форми ОК-7 (а.с.15).

З зазначеної довідки судом встановлено, що за період квітень-травень 2017 року позивач за умовами трудового договору працювала у страхувальника ОСОБА_3 .

З листка непрацездатності серії АДХ № 493016, виданого 19.06.2019 р. у зв`язку з вагітністю та пологами позивача, встановлено, що роботодавцем позивача є адвокат Гречко Наталія Олександрівна.

Головним управлінням Держпраці у Львівській області листом від 12.08.2020 № 11121/4/14-04 підтверджено укладення сторонами у справі договору про надання послуг №221116 від 22.11.2016, наявність актів про вчинення дій, останній з яких датовано 22.05.2017 р.

У заяві вих. №23-08-20/1 від 23.08.2020 р. адвокат Лапоша Д.Ю. з метою отримання позивачем допомоги по вагітності та пологах, просив відповідача звернутися до Фонду соціального страхування для оплати зазначеної допомоги позивачу, розрахованої за період надання послуг відповідачу.

Листом відповідача вих.№1-03/09/2020 р. від 03.09.2020 р. повідомлено, що цивільно-правові відносини з позивачем були припинені ще у 2017 р., листок непрацездатності серії АДХ № 493016, виданий 19.06.2019 р. на роботодавця, адвоката Гречко Наталію Олександрівну, за період непрацездатності 19.06.-22.10.19 р. У даному листі відповідач зазначив, що оскільки у період з 19.06. по 22.10.19 р. позивач не надавала відповідачу жодних послуг та не перебувала з відповідачем у цивільно-правових, або трудових відносинах, останнім прийнято рішення про відмову у задоволенні заяви адвоката Лапоші Д.Ю. від 23 серпня 2020 року.

Вважаючи, що відповідач порушив її права, не звернувшись до Фонду соціального страхування для проведення фінансування для виплати їй матеріального забезпечення як застрахованій особі, позивач звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову , суд виходив з того, що рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі № 825/1721/18, яке набрало законної сили, встановлено, що позивач працювала в ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на підставі договору цивільно-правового характеру по травень 2017 року, тобто в період дії редакції частини 1 статті 30 Закону № 1105 до 11.10.2017 року.

Цим же рішенням встановлено, що обов`язковому страхуванню в даному випадку позивач не підлягала, а законодавство не ставило за умову для надання матеріальної допомоги сплату страхових внесків за цивільно-правовим договором.

Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, у період з червня 2017 року по 20 жовтня 2020 року позивач не надавала відповідачу жодних послуг та не перебувала з ним у цивільно-правових або трудових відносинах, а тому під час непрацездатності позивача у зв`язку з вагітністю та пологами, підтвердженої листком непрацездатності серії АДХ № 493016, виданим 19.06.2019 р., у відповідача не було правових підстав та обов`язку звертатися до Фонду соціального страхування для проведення фінансування для виплати матеріального забезпечення позивача як застрахованої особи.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не завдано позивачу майнової шкоди.

Стягуючи витрати на правову допомогу, суд виходив з того, що згідно акту приймання-передачі виконаних робіт від 29 березня 2021 року до Договору про надання правової допомоги від 02 квітня 2019 року, укладеного між відповідачем та адвокатським об`єднанням «Апологет», вартість послуг надання правової допомоги становить 4000 гривень, що підтверджується рахунком на оплату № 6 від 29 березня 2021 року.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Приписами частин 1,2 ст.1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як вбачається з позовної заяви предметом даного позову є стягнення майнової шкоди завданої внаслідок невиконання відповідачем вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» .

За змістом приписів Цивільного кодексу України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну .

Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі - Закон №1105).

У преамбулі Закону зазначено, що відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування цей закон визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону №1105 загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - соціальне страхування) це система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення, страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів Фонду соціального страхування України.

Згідно із внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 р. № 2148-VIII до частини першої ст. 18 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 р. № 1105-ХІV змінами розширено коло осіб, які підлягають страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.

Тобто, починаючи з 11.10.2017 р. страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, в тому числі, підлягають особи, які працюють на умовах цивільно-правового договору.

Міністерство соціальної політики України в листі від 17.12.2017 р. № 571/0/86-17/218 надало роз`яснення з питань реалізації права на матеріальне забезпечення за рахунок коштів Фонду осіб, які виконують роботи, надають послуги на умовах цивільно-правового договору (далі ЦПД).

Особи, які працюють на умовах ЦПД, починаючи з 11.10.2017 р. мають право на матеріальне забезпечення за умови, якщо страховий випадок настав у працівника в період дії укладеного з ним договору.

Відповідно до ст. 30 Закону № 1105 матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах цивільно-правового договору, призначаються та надаються за основним місцем роботи (діяльності).

Підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.

У разі роботи за сумісництвом, за трудовим договором (контрактом) одночасно із здійсненням підприємницької чи іншої діяльності підставою для призначення допомоги є копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою (за наявності) за основним місцем роботи. Для застрахованих осіб, які одночасно здійснюють підприємницьку та іншу діяльність і не працюють на умовах трудового договору (контракту), копію листка непрацездатності засвідчує установа охорони здоров`я, яка його видає (ст. 31 Закону № 1105).

При цьому розрахунок матеріального забезпечення для осіб, які працюють на умовах цивільно-правового договору, має проводитися за місцем здійснення діяльності на умовах ЦПД, під час дії якого настав страховий випадок, після подання звітності щодо сум нарахованого ЄСВ за місяці розрахункового періоду.

Відповідно до вищевказаного листа Міністерства соціальної політики України з метою контролю за використанням коштів Фонду до заяви-розрахунку страхувальнику необхідно додавати копію таблиці 5 «Відомості про трудові відносини осіб» Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів щодо цивільно-правового договору, під час дії якого настав страховий випадок, в якій зазначені суми виплаченого доходу на підставі договору ЦПД за місяці розрахункового періоду (для контролю правильності проведеного розрахунку).

Статтями 22 та 25 Закону № 1105 чітко визначено, що допомога по тимчасовій непрацездатності й допомога по вагітності та пологах надаються застрахованим особам у формі повної або часткової компенсації втраченого заробітку (доходу).

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Аналіз назначених норм свідчть про те, що цивільно-правовий договір (далі ЦПД) це угода між сторонами (громадянином і організацією (підприємством, тощо)) про виконання першим певної роботи (надання послуг), предметом якої є надання певного результату праці. Загальний зміст будь-якого цивільно-правового договору полягає в тому, що одна зі сторін зобов`язується виконати певний обсяг робіт (виконавець), а інша (замовник) прийняти її та оплатити на умовах цього договору.

Відповідно, якщо робота або послуга надані в повному обсязі та у визначений договором строк, їх необхідно оплатити. Результат праці за ЦПД оформлюється актом виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких проводиться їх оплата.

Таким чином, якщо поданий працівником за ЦПД листок непрацездатності (або його завірена копія) припадає на період дії цього договору, він має право на його оплату лише за умови втрати певної частини заробітку (доходу).

Допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами.

При цьому Закон України «Про відпустки» від 15.11.1996 р. № 504/96-ВР не передбачає надання соціальних відпусток (в т. ч. по вагітності та пологах) особам, які виконують роботи або надають послуги за ЦПД.

Враховуючи, що допомога по вагітності та пологах є компенсацією втраченого доходу за період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, то в такому разі вона має надаватись за рахунок коштів Фонду лише за період виконання обов`язків за договором.

Судом правильно встановлено, що роботу за ЦПД у відповідача, позивач виконувала лише до травня 2017 року. Зазначене стверджується позивачем у позовній заяві, встановлено рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі 825/1721/18, яке набрало законної сили, а зміни до Закону № 1105 щодо права позивача на отримання допомоги по вагітності та пологах, які працюють за ЦПД набрали чинності з 11 жовтня 2017 року.

Станом на дату набрання чинності законом, що надає право позивачу на отримання матеріального забезпечення у зв`язку з вагітністю і пологами, позивач не надавала послуг за ЦПД відповідачу, оскільки як стверджує у позовній заяві перебувала у відпустці по догляду за дитиною та страхові внески відповідач за неї не сплачував.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що на день набрання чинності змін до Закону №1105 позивач не працювала за ЦПД, а тому у відповідача не було підстав для подання заяви розрахунку до Фонду соціального страхування України.

Доводи апеляційної скарги про те, що укладений між позивачем та відповідачем цивільно-правовий договір не розірваний у встановленому порядку, а тому відповідач мав обов`язок звернутися до Фонду з заявою розрахунком для виплати матеріального забезпечення не приймаються до уваги, оскільки особливістю цивільно- правового договору є виконання виконавцем обумовленої роботи, направленої на досягнення кінцевого результату, який оформляється актом приймання виконаних робіт. Зважаючи на те, що роботу позивач виконувала лише до травня 2017 року, а право на отримання допомоги набула лише у жовтні 2017 року з набранням чинності змінами до закону №1105 обов`язку звертатися з заявою розрахунокм до Фонду відповідач не набув, а відтак підстав для стягнення майнової шкоди на підставі ст.1166 ЦК України в користь позивача у суду не було.

Доводи щодо незгоди з рішенням в частині стягнення з позивача судових витрат на оплату правничої допомоги, суд не приймає до уваги, оскілки такі наведені в додаткових поясненнях до апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

Зважаючи на те, що пояснення щодо незаконності рішення в частині стягнення судових витрат на правничу допомогу подані поза встановленим строком, а в апеляційній скарзі позивач не навів доводів щодо незаконності рішення в цій частині, суд додаткові пояснення подані 01 листопада 2021 року залишає без розгляду.

Згідно з ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 374 ч.1 п.1,375, 383, 384,389-391 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 29 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк