ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 лютого 2022 року м. Чернівці

Справа № 713/1473/21

Провадження №22-ц/822/230/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Литвинюк І.М., Владичана А.І., Перепелюк І.Б., розглянувши клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про долучення до матеріалів справи письмових доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , про виділ в натурі частки у спільній частковій власності,

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача ОСОБА_2 в апеляційній скарзі заявила клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів.

Посилалася на те, що вказані докази отримані відповідачем після постановлення судом першої інстанції оскаржуваного рішення.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 02 лютого 2022 року учасникам справи для подання заперечення щодо поданого клопотання встановлено десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали.

Колегія суддів вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог частин 3 статті 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно з частиною 1 статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Частина 8 статті 83 ЦПК України визначає, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з вимогами частини 1 статті 365 ЦПК України суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду вирішує питання щодо поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Отже, суд апеляційної інстанції наділений відповідними повноваженнями, які дозволяють йому усунути порушення, допущені судом першої інстанції при розгляді справи, зокрема щодо реалізації принципу змагальності у цивільному процесі, доказування сторонами тих обставин, на які вони посилаються в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об`єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з`явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень.

Аналогічні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 145/474/17 (провадження № 61-35488св18).

Надання особою, яка бере участь у справі, до суду апеляційної інстанції доказів, які вона без поважних причин не надала суду першої інстанції, виключає можливість їх прийняття і дослідження судом апеляційної інстанції та розцінюється як процесуальний недогляд або зловживання правом цієї особи.

З матеріалів справи вбачається, що в суді першої інстанції представник відповідача ОСОБА_2 подавала зустрічний позов, пояснення по справі, однак не заявляла клопотання про долучення зазначених доказів чи клопотання про витребування зазначених доказів судом.

Відповідач в суді першої інстанції реалізував належні йому процесуальні права на власний розсуд та не навів у клопотанні поважних причин неподання таких доказів до суду першої інстанції у визначений законом строк.

Отже, вказані докази могли би бути подані ОСОБА_1 під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Враховуючи наведене та беручи до уваги наявну можливість подання доказів під час розгляду справи у суді першої інстанції, клопотання ОСОБА_1 про приєднання доказів до матеріалів справи задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 83, 84, 260, 365, 367ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про долучення до матеріалів справи письмових доказів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Литвинюк

А.І. Владичан

І.Б. Перепелюк