Справа № 472/39/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" лютого 2022 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чаричанського П.О.,

за участю секретаря Фігурської К.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач в позові посилається на те, що 07.03.2021 між ТОВ "Еквіфін Україна" та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "Еквіфін Україна" було укладено електронний Кредитний договір "214639-М". Кредитний договір було укладено на підставі Правил надання коштів в кредит ТОВ "Еквіфін Україна", затверджених наказом ТОВ "Еквіфін Україна" №0212-1 від 02 грудня 2020 року.

ТОВ "Еквіфін Україна" виконало свої зобов`язання перед Позичальником за кредитним договором та надало їй кредит в сумі 4000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Позичальника.

05 квітня 2021 р. ОСОБА_1 уклала із ТОВ "Еквіфін Україна" Додаткову угоду №1 до Кредитного договору за допомогою ІТС Товариства, якою строк користування кредитом було продовжено на період з 06.04.2021 р. по 05.05.2021 р. В період продовження строку дії Кредитного договору проценти нараховувались із застосуванням процентної ставки в розмірі 1.8% в день. Реальна процентна ставка за користування кредитом становить 330.33%.

У встановлений термін (05.05.2021 року) ОСОБА_1 свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, а також не уклала угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись пунктами 5.7, 5.8., 6.6. Кредитного договору та угодою до Кредитного договору (автопролонгація) від 05.04.2021 р., Кредитний договір було автопролонговано на 4 календарних дні, до на період з 06.05.2021 р. по 09.05.2021 р. із застосування процентної ставки за користування кредитом 4,15% в день.

Надалі 09.05.2021 р. позичальник, керуючись положеннями п.п. 6.6, 6.7 Кредитного договору, уклав з Кредитором додаткову угоду №2 до Кредитного договору, з угодою щодо авто пролонгації, якою він продовжив строк користування кредитом на період з 10 травня 2021 р. по 08 червня 2021 р. включно. В період продовження строку дії Кредитного договору проценти нараховувались із застосуванням процентної ставки в розмірі 1,8% в день.

У встановлений термін 08.06.2021 р. ОСОБА_1 свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись пунтками 5.7, 5.8, 6.6 Кредитного договору та угодою до Кредитного договору від 09.05.2021 р. Кредитний договір було авто пролонговано, в зв`язку з чим строк користування кредитом було продовжено на 20 календарних днів, тобто до 28.06.2021 р. включно.

Про відступлення ТОВ «Фінфорс» права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «Еквіфін Україна» повідомило Позичальника шляхом направлення 14.07.2021 р. на електронну адресу Позичальника електронного листа.

Станом на 30.11.2021 р. заборгованість ОСОБА_1 по Кредитному договору перед ТОВ «Фінфорс» не виконана в складає 4000 грн. тіло кредиту та 7628 грн. нараховані проценти пеня, всього 11628 грн.

Просить суд, стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» суму боргу за кредитним договором "214639-М" від 07.03.2021 в розмірі 11628 грн. із яких: 4000 грн.заборгованість за тілом кредиту, 7628 грн. - проценти.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» судові витрати у розмірі 7770,00 грн., які складаються з судового збору 2270,00 грн., витрат на професійну правничу допомогу5500,00 грн.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, разом з позовною заявою надійшла заява в якій позивач просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі /а.с.14/.

Відповідач ОСОБА_1 позов визнала повністю.

Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.03.2021 року між ТОВ «Еквіфін Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Еквіфін Україна» було укладено електронний Кредитний договір "214639-М", що підтверджується Кредитним договором.

Після укладання Кредитного договору 07 березня 2021 року о 14 год. 36 хв. 00 сек. ОСОБА_1 отримала кредит від Кредитодавця в сумі 4000 грн. на свою платіжну карту, що підтверджується - карткою рахунку 376 за 07.03.2021 14.07.2021 /а.с.69/.

Згідно з розрахунку заборгованості, станом на 30.11.2021 р. заборгованість відповідача по Кредитному договору перед ТОВ «Фінфорс» не виконана і складає 4000 грн. - тіло кредиту та 7628 грн. - нараховані проценти, всього: 11628 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «Фінфорс» №30/11-ФН від 30.11.2021 р.

Також судом встановлено, що 14 липня 2021 року між ТОВ «Еквіфін Україна», як Клієнтом, та ТОВ «Фінфорс», як Фактором, було укладено Договір факторингу №, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором, що підтверджується Договором факторингу від 14.07.2021 №.

Таким чином, ТОВ «Фінфорс» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «Еквіфін Україна» втратило такі права.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість по кредитному договору, то вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2270 грн. Оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1ст. 142 ЦПК України та вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 1135 грн., сплаченого при поданні позову. Решта 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору у сумі 1135 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належить належать витрати: на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, а результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача разом із заявою про відшкодування судових витрат надано суду платіжне доручення №1705 від 17.11.2021 на суму 5500,00 грн., на оплату послуг адвоката по договору про надання правової допомоги б/н від 01.03.2021 р. та додатку до договору від 06.11.2021 р. /та Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 06.11.2021 з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних для надання професійної правничої допомоги. Згідно акту виконаних робіт (наданих послуг) адвокатським об`єднанням «Олександра Шкребтієнка» надано позивачу наступні послуги: оформлення документів щодо надання правничої (правової) допомоги (30 хв. роботи) розмір гонорару 300 грн., збір та аналіз доказів, формування правової позиції, визначення підсудності справи та платіжних реквізитів для сплати судового збору (2 год. роботи) розмір гонорару 1200 грн., складання позовної заяви, її друк та підписання (в 2-х прим.) (4 год. роботи) розмір гонорару 2600 грн., формування доказів до позовної заяви, засвідчення копій документів (40 хв. роботи) розмір гонорару 400 грн., складання будь яких заяв, клопотань, заперечень тощо в суді першої інстанції ( 1 год. роботи) гонорар в розмірі 600 грн., складання опису вкладання до цінного листа, відправка позову до суду, формування матеріалів справи (40 хв. роботи) гонорар в розмірі 400 грн. (а.с. 88).

Крім того, при зверненні до суду з позовом було надано:

- Договір про надання правової допомоги від 01 березня 2021 року, укладений ТОВ « Фінфорс» в особі директора Торгонського Миколи Петровича з керуючим адвокатським бюро в особі Шкребтієнко Олександром Ігоровичем, адвокат приймає на себе зобов`язання представляти інтереси клієнта, надавати усі види правової допомоги, а клієнт зобов`язаний оплатити всі види правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору;

- Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №1703, видане на ім`я ОСОБА_2 .

Водночас згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначені суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрата (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру (Постанова від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Як вбачається із заяви представник позивача просить стягнути з відповідачів на користь позивача суми понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 5500,00 грн.

Оцінюючи обґрунтованість заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, суд зауважує, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 5500 гривень є неспівмірні із заявленою сумою позовних вимог про стягнення та нереальними судовими витратами у вигляді професійної правничої допомоги, суд вважає, що розмір гонорару в 5500,00 грн. є необґрунтованим та явно завищеним.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення суми витрат на правничу (правову), які підлягають стягненню з відповідача до 3000,00 грн., що буде об`єктивно відповідати вимогам співмірності наданої послуги, у зв`язку із чим заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс", , адреса: 01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, 4/6 корпус "В" кабінет 508-2, суму боргу за кредитним договором "214639-М" від 07.03.2021 року станом на 30.11.2021 року у розмірі 11628 (одинадцять тисяч шістсот двадцять вісім) гривень 00 копійок, із яких: 4000 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 7628 гривень - нараховані проценти.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс", , адреса: 01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, 4/6 корпус "В" кабінет 508-2, судові витрати у розмірі 4135 (чотири тисячі сто тридцять п`ять) гривень, які складаються із судового збору 1135 гривень та витрат на правничу (правову) допомогу в сумі 3000 гривень.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінфорс", , адреса: 01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, 4/6 корпус "В" кабінет 508-2, з державного бюджету судовий збір в розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривеньсплачених згідно Платіжного доручення №1595 від 02 листопада 2021 року.

У задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення витрат на правничу (правову) допомогу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіП. О. Чаричанський

Дата складання повного судового рішення 22.02.2022 року.