Справа № 146/167/22
Провадження №2/148/266/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24 лютого 2022 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Штифурко Л.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Томашпільський центр первинної медико-санітарної допомоги» про скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

Позивач звернувся в суд з вказаним вище позовом.

Ознайомившись з формою та змістом позовної заяви, встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав, а саме:

- у позовні заяві не зазначено суму середнього заробітку, яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь, отже позовна заява не містить ціни позову;

- в порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Позивач в своїй заяві вказує, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі: у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 КЗпП України та статей 1, 2 Закону України від 24.03.1995 №108/95-ВР «Про оплату праці» заробітна плата за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Відповідно до вимог позовної заяви та наведених представником позивача мотивів, позивачем оспорюється наказ про відсторонення від роботи та фактично порушується питання про допуск до роботи, адже позивач не звільнений з роботи, а лише відсторонений. Використання представником позивача певної назви матеріально-правової вимоги не змінює дійсної суті вимоги.

За відсутності наказу про звільнення - відсторонення від виконання посадових обов`язків не є звільненням з посади, а стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - не є стягненням заробітної плати.

Отже, оскільки предметом цього позову є оскарження наказу про відсторонення позивача від роботи, яке по своїй суті є призупиненням виконання ним своїх трудових обов`язків, а не звільненням із займаної роботи, що мало б наслідком вирішення питання про поновлення на роботі такого працівника, тому доводи представника позивача щодо наявності пільг при зверненні до суду із зазначеним у позовній заяві вимогами з підстав, наведених у позові, судом не приймаються.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі №910/4518/16 дійшла висновку, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Отже, при відсутності у позовній заяві та матеріалах позову відомостей про наявність інших пільг при зверненні до суду, позивач має сплатити судовий збір на загальних підставах та надати до суду розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Звернувшись до суду із позовом, позивач не додав документу про сплату судового збору, а ним до позовної заяви додано копію посвідчення серії НОМЕР_1 від 19.12.1996, пред`явник якого має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій та посвідчення серії НОМЕР_2 , група інвалідності третя (а.с. 9).

Пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав та позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Тобто, встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими ОСОБА_1 звернувся у цій справі.

Тому, оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відсторонення від роботи, стягнення заробітної плати, відшкодування моральної шкоди, яка не зачіпає порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то судовий збір за подання ОСОБА_1 позовної заяви у цій справі підлягає сплаті.

Вказане вище узгоджується із правовим висновком, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19).

Як вбачається з позовних вимог, позивач пред`являє три позовні вимоги: вимогу немайнового характеру про визнання незаконним та скасувати наказу №04-2-5 від 31.01.2022 про відсторонення позивача від роботи та дві вимоги майнового характеру про стягнення середнього заробітку та моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Згідно з ч. 3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет на 2022 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022 становить 2481 грн.

Таким чином, в даному випадку позивачем за подання даної позовної заяви має бути сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн. - за вимогу немайнового характеру, а також 1 відсоток ціни позову, але не менше 992,40 грн. та не більше 12405 грн. - за вимогу майнового характеру, та 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 2481 грн. за вимогу про відшкодування моральної шкоди.

При цьому, судом враховано, що, заявляючи вимогу про стягнення середньомісячного заробітку, позивачем не зазначено конкретний розмір такої виплати, а тому суд позбавлений можливості визначити конкретний розмір судового збору, який підлягає сплаті за дану позовну вимогу.

За таких обставин, позивачу слід конкретизувати, який розмір середньомісячного заробітку просить позивач стягнути з відповідача та відповідно до даного розміру сплатити судовий збір.

Судовий збір підлягає сплаті за наступними реквізитами:

Отримувач коштів ГУК у Він.обл./м.Тульчин/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0002810

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу: судовий збір за позовом ОСОБА_1 , Тульчинський районний суд Вінницької області.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладені обставини, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, а саме: для приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.175 ЦПК України, в тому числі розрахунку суми середнього заробітку, а також надання суду документу, що підтверджує сплату судового збору відповідно до кількості заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Томашпільський центр первинної медико-санітарної допомоги» про скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення указаних в ухвалі недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачеві копії ухвали.

Роз`яснити, що в разі усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, вона вважається поданою в день первісного подання її до суду, в іншому разі - неподаною та підлягає поверненню позивачеві.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А.Штифурко