справа №176/2644/21
провадження №2/176/178/22
РІШЕННЯ

Іменем України

22 лютого 2022 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді Павловської І.А.,

з участю секретаря Ніколенко М.В.,

розглянувши у порядку спрощеного судового провадження у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою, що зареєстрований 05 листопада 1988 року Приозерським міськбюро ЗАГС Джезказганської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №151.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на даний час перебуває у шлюбі із ОСОБА_2 , неповнолітніх (малолітніх) дітей вони не мають. Однак, з початку листопада 2019 року стосунки погіршились і подружні відносини між ними припинені, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною зазначеного вважає втрату почуття любові та взаємоповаги один до одного, що призвело до відчуження. За таких обставин на розірванні шлюбу наполягає та примирення не бажає.

Позивач, як і відповідач, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились.

До позовної заяви ОСОБА_1 , додано заяву, де останній, підтримуючи позовні вимоги, просить розглядати справу за його відсутності.

Відповідно частини 4 статті 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає його розгляду.

Оскільки відповідач неодноразово належним чином повідомлялась про час і місце проведення судового засідання, будь-яких заяв, клопотань не надала, поважних причин неявки не повідомила, суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд даної справи за її відсутності.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 05 листопада 1988 року Приозерським міськбюро ЗАГС Джезказганської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №151. Дошлюбне прізвище відповідача « ОСОБА_3 » /а.с. 8/.

Відомості про те що вони мають спільних неповнолітніх (малолітніх) дітей відсутні.

З листопада 2019 року позивач та відповідач сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо, спільне господарство та бюджет не ведуть.

За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловік і жінка, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознаками раси, національності, або релігії одружитися і заснувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.

За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи вищевикладене те, що позивач просить шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, відповідач до суду не з`явилась, заперечень, щодо позовних вимог не подала, неповнолітніх дітей подружжя не має, з огляду на відносини, що склались між ними, суд вважає що подальше їх спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам останніх, а відтак позов необхідно задовольнити.

Судові витрати, відповідно ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути із відповідача на користь позивача.

При цьому, відповідач, яка змінила своє прізвище, у зв`язку із реєстрацією шлюбу, не виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 88, 174, 213-215, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбузадовольнити повністю.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 до ОСОБА_4 05 листопада 1988 року Приозерським міськбюро ЗАГС Джезказганської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №151, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 прізвище не змінювати.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Мар`ївка, Добровеличківського району, Кіровоградської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця селища Глеваха Васильківського району, Київської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , понесені судові витрати у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Інна ПАВЛОВСЬКА