РІШЕННЯ

Іменем України

10.02.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Маляренко В.О.

позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 19.06.2001 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , актовий запис №07.

Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Через сварки, які часто відбувалися в сім`ї з різних причин шлюбно-сімейних відносин, у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та наявністю різних поглядів на життя, подружні відносини між сторонами з 2021 року припинені, подружжям втрачено почуття любові та взаємної поваги. Сторони неодноразово намагалися дійти спільної думки у вирішені сімейних питань та зберегти сім`ю, однак на даний час позивач вважає, що це неможливо та просила шлюб розірвати.

Відповідач надав до суду відзив, у якому зазначив, що з викладеними в позові обставинами не погоджується, позовні вимоги є необґрунтованими, а підстави для розірвання шлюбу відсутні. Зазначив, що з 19.06.2001 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач зазначив про те, що позивач чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. Негативна поведінка та відношення дружини йому не зрозуміла.

Також, зазначив про те, що наразі у сторін виник спір щодо поділу майна подружжя.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та додатково зазначила, що на теперішній час з чоловіком проживають окремо, відповідач проживає у своєї матері. Рішення про розірвання шлюбу є добре виваженим, просила розірвати шлюб та не надавати строк для примирення, оскільки сім`я розпалася остаточно та шлюб з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам її неповнолітньої доньки.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що на теперішній час у сім`ї дійсно складні відносини, але він намагався зберегти родину, однак позивач ухиляється від його зусиль. Пояснення, викладені у відзиві на позовну заяву підтримав, але проти розірвання шлюбу не заперечував.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

У судовому засідання встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.06.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим виконкомом Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 19.06.2001 року, актовий запис №07 (а.с.6)

Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 05.12.2006 року, актовий запис №1548 (а.с.8).

Відповідно до ст.1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

В силу положень ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ч. 1 ст. 24 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом положень частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України).

За правилом ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені через сварки, які часто відбувалися в сім`ї з різних причин шлюбно-сімейних відносин, у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та наявністю різних поглядів на життя, що призвело до відчуження, втрати подружжям почуття любові та взаємної поваги.

Спільне господарство та сімейний бюджет сторони не ведуть, майновий спір на даний час відсутній.

Згідно з ч.1 ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Суд вважає зазначити, що збереження шлюбу суперечить як інтересам позивачки, так і інтересам неповнолітньої доньки, яка повинна проживати в сім`ї, де створені гармонійні умови для її розвитку, виховання та проживання. Позивачка не заперечує проти спілкування дитини з батьком. У судовому засіданні позивачка також наполягала на розірванні шлюбу та категорично заявляла про своє небажання та неможливість збереження сім`ї між сторонами. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу та вважає, що подальше спільне проживання між сторонами неможливе.

Таким чином, на думку суду, сім`ю зберегти неможливо, а шлюб необхідно розірвати.

Згідно з положеннями частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Таким чином, позовні вимоги про розірвання шлюбу суд вважає задовольнити, оскільки збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам позивача.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягнення витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 80, 81, 82, 89, 129, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 19 червня 2001 року виконкомом Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 19.06.2001 року, актовий запис №07, - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок витрат по сплаті судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 18.02.2022 року.

Суддя