Справа № 219/1149/21
Провадження № 2/219/153/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2022 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі головуючого судді Худіної О.О., за участю секретаря судового засідання Троян Л.К., Курилової А.О., Лосинської І.М., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Сілантьєва Д.А., відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за теплову енергію, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ ««Бахмут-Енергія»» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за теплову енергію. В обґрунтування позову вказав, що позивач в період з жовтня 2018 року по лютий 2021 року здійснювало постачання теплової енергії в квартиру споживача ОСОБА_2 , що зафіксовано актами про підключення/відключення опалення багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 за спірний період. Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідним Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості майна. ТОВ ««Бахмут-Енергія»» є єдиним постачальником теплової енергії для населення м. Бахмут та м. Соледар та здійснює свою діяльність на підставі Статуту, умов Концесійного договору, укладеного між ТОВ ««Бахмут-Енергія»» та Бахмутською міською радою та ліцензій на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії № 304 від 14 вересня 2012 року (переоформлено рішенням № 511 від 31 березня 2016 року). Крім того, позивач зазначає, що з 19.10.2020 року між ТОВ ««Бахмут-Енергія»» та всіма споживачами послуги з постачання теплової енергії, яку надає ТОВ ««Бахмут-Енергія» існує публічний договір, текст якого опублікований на офіційному сайті ТОВ ««Бахмут-Енергія»». В опалювальні періоди (2018 -2019 р.р., 2019-2020 р.р., 2020 2021 р.р.) позивач здійснював подачу теплової енергії в багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 , який має окремий ввід, з подальшим розподіленням теплової енергії між споживачами з використанням внутрішньо будинкової системи опалення, в тому числі і до квартири АДРЕСА_3 . Факт користування відповідачем системою централізованого опалення підтверджується відповідними актами про підключення та відключення житлового будинку, в якому знаходиться квартира відповідача. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Теплопостачальник виконав свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач зобов`язаний оплатити надані послуги.

В результаті порушення відповідачем свого обов`язку оплачувати вартість товару, що постачається (тобто теплової енергії) за період з жовтня 2018 року по лютий 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 25 432, 07 гривень, що підтверджується випискою з особового рахунку № НОМЕР_1 . У зв`язку з відмовою сплатити заборгованість, позивач вимушений звернутися до суду з позовом, та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за теплову енергію за період з жовтня 2018 року по лютий 2021 року у розмірі 25 432,07 гривень та судові витрати.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 лютого 2021 року по справі було відкрито провадження, ухвалено судовий розгляд проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

16.03.2021 року від відповідача до суду надійшов відзив, відповідно якого ОСОБА_2 позов не визнала, вказала, що вважає позовну заяву незаконною, необґрунтованою, з наступних підстав: вона є пенсіонеркою, має невелику мінімальну пенсію, проживає у житловій квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 . Протягом 2018 2020 року, починаючи з 01.01.2018 року до 01.02.2021 року у будинку було відсутнє опалення, батареї були холодні, та її квартира не опалювалась, що спричинило їй значні побутові незручності, були порушені її права як споживача послуг теплопостачання. Однак за цей період, позивач безпідставно нарахував та виставив до плати рахунки за ніби то надані послуги з опалення, а також рахунки за надані послуги з ремонту мережі опалення, всього на суму 25432,07 гривень. Посадові особи позивача відмовились надати будь які пояснення з приводу оплати послуг, відмовились зробити перерахунки. Відповідач вказала, що не повинна сплачувати безпідставно нарахований борг за послуги з теплопостачання, яка фактично не надавалась, вона не отримувала послугу з опалення квартири за вказаний період. Позивач у листопаді 2020 року провів ремонтні роботи системи опалення в будинку, чим фактично визнав факт ненадання послуг з теплопостачання за вказаний період, представник відповідача провели заміну стояка у кв. АДРЕСА_5 , який веде тепло до квартири відповідача та усунули порив тепломережі, що веде до будинку. Враховуючи викладене, просила відмовити у задоволенні позову.

23.03.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої: у мешканців житлового будинку АДРЕСА_1 в період з 01.01.2018 року до 01.02.2021 року до ТОВ «Бахмут енергія» будь яких претензій стосовно якості опалення не надходило, що свідчить про належну якість надання послуги з теплопостачання мешканцям будинку. Відповідач не зверталася до позивача з проханням провести технічне обслуговування її приладів опалення, отже технічний стан зазначених приладів у квартирі відповідача не відомий. Твердження відповідача про те, що позивач визнав факт ненадання їй послуг з теплопостачання є хибним та безпідставним, так як відповідачем не надано будь яких доказів на підтвердження цього. Заміна стояка в кв. АДРЕСА_6 відбулась через незадовільний стан зазначеного стояка, що могли привести до виникнення аварійної ситуації. Будь якого пориву тепломережі, що веде до буд. АДРЕСА_1 не існувало. Просили задовольнити позов.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги у повному обсязі на підставі викладених у позові доводів, та вказав, що відповідно до правової позиції ВСУ, висловленій в Постанові від 05.04.2017 року по справі № 212/4917/15-ц, споживачі зобов`язані оплатити житлово комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. В Постанові Верховного суду України від 30.10.2013 року по справі 6-59 цс13 визначено обов`язок споживача оплатити житлово комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними, при чому аналогічна правова позиція вказана у Постанові ВСУ від 15.03.2018 року № 401/710/15-ц. Відповідачем не надано доказів того, що вона відмовилася від послуг ТОВ «Бахмут енергія» з постачання теплової енергії. Відповідачем були надані до суду Акти претензії на надання послуг з централізованого теплопостачання неналежної якості або їх відсутності: від 26.12.2018 року (порушення температурного режиму в період 25.12.2018 року по 26.12.2018 року); від 02.12.2019 року (порушення температурного режиму в період 01.12.2019 року по 02.12.2019 року); від 13.12.2019 року (порушення температурного режиму в період 12.12.2019 року по 13.12.2019 року); від 18.12.2019 року (порушення температурного режиму в період 01.12.2019 року по 02.12.2019 року). За час порушення температурного режиму були зроблені відповідні перерахунки. Також позивач зазначив, що покази свідків допитаних судом протирічать одне одному. Законодавством України встановлено єдиний доказ якій підтверджує факт ненадання послуги з теплопостачання акт претензію, отже покази свідків не можуть підтвердить факт неналежного надання послуги, так як є недопустимі, та недостовірними, в розумінні ст.ст. 78,79 ЦПК України. Ані в матеріалах справи, ані в показах свідків не вбачається, що у інших мешканців будинку АДРЕСА_1 у спірний період були будь які проблеми з опаленням під час опалюваного періоду, що свідчить про належну якість надання послуги з теплопостачання мешканцям будинку. Усі розрахунки ведуться через лічильник, який розташований у будинку. З посиланням на ст.ст. 7, 9 Закону України «Про житлово комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189 VIII, ст.ст. 67,68 ЖК України, ч. 5 п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою КМУ від 03.10.2007 року № 1198, ст.ст. 11,13,202,205,526,627,630 ЦК України, Постанову ВСУ від 18.03.2019 року по справі № 210/5796/16-ц, Постанову ВСУ від 11.11.2015 року по справі № 6-1192цс15, Постанову ВСУ від 19.08.2019 року по справі № 226/1437/16-ц, Постанову ВСУ від 05.04.2017 року по справі № 212/4917/15-ц, Постанови ВСУ від 30.10.2013 року по справі № 6-59цс13, Постанову ВСУ від 15.03.2018 року по справі № 401/710/15-ц, просив задовольнити позов у повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, суду пояснила, що проблеми з опаленням у їхньому будинку почалися з 2018 року. Неодноразово з цього приводу вона зверталася зі скаргами, з вимогами скласти відповідні акти. Тільки у 2021 році були проведені ремонті роботи та відновлено опалення її квартири. На протязі трьох сезонів опалення робітники тепломережі до неї не приходили. Факт відсутності опалення в її квартирі можуть підтвердити свідки, її сусіди та робітники позивача, що були у неї в квартирі. Останні знають, що у квартирі було 12-13 градусів. Вона користувалася опалювальними приладами. Їй відомо, що в квартирі, що розташована над її квартирою було зроблено автономне опалення, після цього було порушено подачу опалення. До власників вказаної квартири вона з претензіями, та за відшкодуванням шкоди не зверталась. Вважає, що є винні дії позивача, який повинен був вибачитися перед нею, полагодити все. Тільки у березні 2021 року у неї налагодилося опалення. Вважає дії позивача злочинними, та просить відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі на підставі того, що ОСОБА_2 є одинокою пенсіонеркою, проживає у житловій квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_4 . В період з 01.01.2018 року до 01.02.2021 року в її квартирі було відсутнє централізоване опалення, батареї були холодні, у квартирі було холодно, теплова енергія до квартири фактично не постачалась. Квартира не опалювалась з причин того, що стояки централізованого опалення були заблоковані у квартирі АДРЕСА_5 , розташованої поверхом вище, що спричинило відповідачу значні побутові незручності, були порушені її права як споживача послуг теплопостачання. Вона постійно писала заяви та акти претензії позивачу про відсутність в її квартирі опалення. Просила з`ясувати причину аварії, провести ремонт тепломережі будинку та відновити теплопостачання в її квартирі. Відповідач є пенсіонеркою, не має владних повноважень доступу до тепломереж в інших квартирах та інших приміщеннях житлового будинку, не має доступу в інші квартири, не має даних про власників інших квартир, не має права та можливості виявляти та усувати причини аварії тепломереж будинку. В період з 01.01.2018 року до 01.02.2021 року відповідач нічого не знала про причину аварії та причину відсутності опалення в її квартирі, бо не мала можливості обстежити усі вузли тепломережі будинку та не мала доступу у квартиру АДРЕСА_5 де відбулось блокування стояків тепломережі. Даних про власника вказаної квартири вона не знає досі. Позивач в період з 01.01.2018 року до 01.02.2021 року, маючи повноваження вимагати доступ до тепломереж у інших квартирах з метою їх обстеження, маючи можливість виявляти причину аварії та провести ремонт, на звернення відповідача не реагував, ремонтні роботи не проводив, ремонтом будинкової тепломережі не займався. Однак за цей період, позивач незаконно та необґрунтовано, безпідставно нарахував та виставив відповідачу до оплати рахунки за нібито надані послуги з опалення її квартири. У судових засіданням сусіди відповідачки та працівники ТОВ «Бахмут енергія», допитані у якості свідків, підтвердили факт, що в періоди з 01.01.2018 року до 01.02.2021 року відповідач не отримувала послугу з опалення її квартири, і її квартира фактично не опалювалась, батареї та стояки опалення були холодні. Також свідки підтвердили факт аварії, з причини блокування стояків опалення у кватирі № НОМЕР_2 , та факт проведення там ремонтних робіт. Позивач в період з 01.01.2018 року по 01.02.2021 року, з причини власної вини та бездіяльності не міг з`ясувати причину відсутності у відповідача опалення та провести ремонтні роботи, а тому відповідач в цьому не винна, бо регулярно скаржилась та зверталась за допомогою. Позивач провів ремонтні роботи та відновив теплопостачання квартири відповідача лише у січні 2021 року, а тому нарахована заборгованість з теплопостачання є необґрунтованою та незаконною. З посиланням на ст. 21 Закону України «Про житлово комунальні послуги», п. 2.3 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості» № 151 від 17.02.2010 року, ст. 526 ЦК України, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У судовому засіданні у якості свідків було опитано:

-ОСОБА_4 , який суду пояснив, що підприємство «Бахмут енергія» не має договорів на постачання енергії. Вони порушують закон. На сьогоднішній день договорів не існує. Публічний договір не може розповсюджуватися на мешканців будинку. З цього приводу він звертався до органів місцевого самоврядування. ОСОБА_5 є його сусідкою. ЇЇ права як споживача порушені. Жінці 80 років. Вона має право на отримання послуг у повному обсязі. Система опалення в їхньому будинку постійно потребує викликів слюсарів, щоб її полагодити. У квартирі ОСОБА_5 були проблеми з опаленням, вона писала претензії з приводу неналежного температурного режиму. Він підтверджує факт неналежного надання послуг. Він знає, що у листопаді 2020 року проводилися ремонтні роботи, в якій саме квартирі він не знає.

-ОСОБА_6 , який суду пояснив, що є сусідом ОСОБА_5 . Йому відомо, що у неї були проблеми з опаленням у квартирі. ОСОБА_7 постійно скаржилася, що у неї немає тепла. Він вважає, що це сталося через те, що у квартирі АДРЕСА_5 робили автономне опалення. Опалення у ОСОБА_5 в квартирі не було з 2018 по 2020 роки. Зараз опалення є.

-ОСОБА_8 , яка суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_5 , часто бувала у неї. У 2019 році в квартирах будинку було тепло, а у ОСОБА_5 дуже холодно. При ній квартиру ОСОБА_5 обстежувала комісія, температура була 13 градусів. Причину відсутності опалення у квартирі ОСОБА_5 вона не знає. Остання постійно зверталася до різних організацій. У 2020 році їй полагодили систему опалення.

-ОСОБА_9 , який суду пояснив, що він займає посаду заступника директора ТОВ «Бахмут енергія». Його викликали з приводу незгоди з сумою боргу за опалення ОСОБА_5 . ОСОБА_5 декілька разів зверталася до них. Комісія виходила на місце, робились заміри, а потім перерахунки. При чому це не перерахунки, а перерозподіл платежів між іншими споживачами. На всі офіційні звернення вони реагували та надавали відповідь. Тарифи за опалення до рахунків ОСОБА_5 застосовуються такі як і для всіх інших.

-ОСОБА_10 , який суду пояснив, що він займає посаду заступника генерального директора ТОВ «Бахмут енергія». В квартирі ОСОБА_5 були проблеми з опаленням у спальній кімнаті. Причиною цього, з технічної точки зору, було те, що по стояку, який проходить через спальну кімнату було недостатня циркуляція теплопостачання. Було встановлено, що проблема була у квартирі поверхом вище. Тривалий час доступу до квартири не було. На початку січня 2020 року, після отримання доступу до квартири, були проведені ремонтні роботи. З приводу робіт була складена дефектна відомість, кошторис. У вказаній квартирі було встановлено автономне опалення з 2015 році. Причиною була засмічена труба. Він особисто приймав участь у вирішенні проблеми. З приводу недостатнього опалення виходили комісії, складалися акти, та робились відповідні перерахунки.

-ОСОБА_11 , яка суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_5 . У 2018 році у квартирі ОСОБА_5 було відсутнє опалення до 2020 року. Батареї були холодні. Неодноразово до неї приходила комісія, слюсаря, робили заміри температурного режиму, складали акти. У квартирі АДРЕСА_5 було виявлено, що стояк знаходиться у несправному стані, також були проблеми на 1 поверсі. Проводилися зварювальні роботи.

-ОСОБА_12 , яка суду пояснила, що вона з ОСОБА_5 давно знайома, вони сусіди. У квартирі ОСОБА_5 на протязі 2018 -2020 року було холодно. У будинку в квартирі АДРЕСА_5 були проведені ремонтні зварювальні роботи, та на теперішній час опалення є.

Вислухавши думку сторін, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази, що містяться в них, судом встановлено, що:

Концесійним договором від 24 липня 2007 року (з додатками та змінами) позивач є концесіонером з правом здійснення керівництва (експлуатації) об`єкту концесії з метою задоволення громадських потреб у сфері надання послуг по теплопостачанню на території м. Бахмут, Соледар, Бахмутського району.

Відповідно до Інформації з ДРРПННМ від 08.02.2021 року Ѕ частка квартири АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності відповідачу з 11.01.2013 року (а.с.6). Вказана квартира розташована у багатоквартирному будинку та підключена до об`єднаної системи централізованого опалення.

В процесі розгляду справи, ані позивачем, ані відповідачем, клопотань щодо залучення у якості співвідповідача співвласника квартири суду не надавалось.

Відповідно до частин першої-третьої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Правовідносини, які виникли у сфері надання комунальних послуг, регулюються спеціальним законодавством, а саме: Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630.

Надання послуг з централізованого опалення та підігріву води є специфічним видом господарювання, яке регулюється окремими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Правила № 630 передбачають, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем.

Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги.

Згідно з п. 10 «Правил надання населенню послуг з водо-, теплозабезпечення та водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 30.12.1997 року за №1497 та п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630, оплата за надані послуги вноситься щомісячно.

Нарахування плати відповідачу за відпущену теплову енергію проводилося за затвердженими в установленому порядку тарифами відповідно до постанови НКРЕ України від 09.06.2016 року № 938, а також рішення Виконавчого комітету Бахмутської міської ради № 288 від 29.12.2017 року, № 265 від 21.11.2018 року, № 396 від 21.12.2020 року (а.с. 12-16); рішень виконавчого комітету про початок та закінчення опалювальних періодів № 227 від 16.10.2018 року, № 80 від 09.04.2019 року, № 213 від 11.09.2019 року, № 256 від 15.10.2019 року, № 257 від 21.10.2019 року, № 106 від 17.03.2020 року, № 293 від 13.10.2020 року (а.с. 25-31), актами про підключення та відключення теплопостачання будинку АДРЕСА_1 за спірний період (а.с. 7- 11).

Статтями 27 та 28 Закону, а також «Порядком проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг» (далі Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 № 1145, визначено порядок дій споживача у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості житлово-комунальних послуг: Звернутись до виконавця комунальної послуги або управителя багатоквартирного будинку в усній формі особисто, за допомогою телефонного зв`язку або в письмовій формі за поштовою або електронною адресою, що зазначена в договорі про надання відповідних послуг, з претензією про невідповідність кількісних та/або якісних показників послуг. Зміст звернення та порядок його реєстрації повинен відповідати вимогам означеного Порядку. Для проведення перевірки відповідності якості надання комунальних послуг та/або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, виконавець комунальної послуги або управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання відповідних послуг, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання претензії споживача. За результатами перевірки складається акт-претензія за формою згідно з додатком до Порядку. В акті-претензії зазначаються дата і час проведення перевірки, виявлені факти невідповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, інформація про дату початку зниження якості відповідної послуги. Акт-претензія реєструється виконавцем комунальної послуги або управителем багатоквартирним будинком у журналі реєстрації актів-претензій. Результати перевірки якості надання комунальних послуг та/або послуг з управління багатоквартирним будинком можуть бути оскаржені в судовому порядку. Споживач також має право звернутися до відповідних уповноважених державних органів за захистом порушених прав щодо якості надання комунальних послуг та/або послуг з управління багатоквартирним будинком.

Судом встановлено, що відповідач зверталась письмово до позивача з приводу невідповідності температурного режиму в належній їй квартирі. Вказані факти підтверджуються доданими та дослідженими у судовому засіданні: актами претензією від 06.11.2020 року, 17.11.2020 року, 02.12.2019 року, 13.12.2019 року, 18.12.2019 року, 26.02.2019 року, 28.10.2020 року (а.с.42-49), заявами ОСОБА_2 до позивача (а.с. 50-62).

Також судом приймається до уваги покази свідків як з боку відповідача, так із боку позивача, які підтвердили факт надання неналежної якості послуг з теплопостачання, та відновлення надання послуг. Що стосується періоду надання послуг неналежної якості, то в цій частині, суд критично відноситься до пояснень свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , адже вони є суто суб`єктивними, та не підтверджуються належними доказами, а саме: актами претензіями, які складаються відповідно до встановлено порядку.

Крім того, відповідачем не надано доказів, що остання зверталася до відповідних уповноважених державних органів за захистом порушених прав щодо якості надання комунальних послуг або до суду.

За фактом надання послуг з теплопостачання неналежної якості, заяви відповідача були позивачем розглянуті, проведені відповідні перерахунки, що підтверджується письмовими доказами, дослідженими під час судового розгляду, а саме: відповідь на звернення від 02.12.2018 року, від 04.01.2019 року, 18.03.2019 року, 03.05.2019 року, 24.05.2019 року, 20.11.2019 року, 22.11.2019 року, 05.12.2019 року, 26.12.2019 року (а.с. 99-112), а також акти приймання виконання будівельних робіт (а.с. 113- 118).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 24 ч. 3 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії зобов`язаний своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Відсутність відповідного договору не є підставою для відмови у стягненні заборгованості за послуги опалення, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією в даних правовідносинах є надання послуг та їх отримання відповідачем.

Разом з тим недотримання вимог законодавства щодо належного виконання зобов`язання призводить до порушення зобов`язань.

Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Поряд з цим згідно з ч. 1, 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг та зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

До матеріалів справи доданий розрахунок нарахувань (заборгованості) з яким погоджується суд, та відповідно до якого сума заборгованості складає 25432,07 гривень (а.с.5). Розрахунок послуг здійснений на підставі тарифів та відповідно до опалювальної площі квартири.

За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

До такого висновку дійшов Верховний Суд України у Постанові від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є зобов`язанням, у якому серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.

Таким чином, згідно з вимогами Закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що у спірних правовідносинах заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги з централізованого опалення є обґрунтованою, а обов`язок відповідача оплачувати дані послуги випливає з вимог закону.

Суд звертає увагу на те, що доказів, які б спростовували факт надання та отримання послуг з централізованого опалення щодо квартири відповідача, як і доказів невірності здійсненого позивачем розрахунку заборгованості відповідача, відповідачем та його представником не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 133, 141, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 280-283, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за теплову енергію задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» , р/р НОМЕР_3 філія Донецького ОУ АТ «Ощадбанк» м. Краматорськ суму основного боргу за теплову енергію за період з жовтня 2018 року по лютий 2021 року у розмірі 25432,07 (двадцять п`ять тисяч чотириста тридцять дві гривні 07 копійок), а також судовий збір в розмірі 2270,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлений та підписаний - 21.02.2022 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія», р/рахунок НОМЕР_3 філія Донецького ОУ АТ «Ощадбанк» м. Краматорськ, , місцезнаходження: Донецька область, м. Бахмут, вул. Зелена, 41.

Представник відповідача адвокат Сілантьєв Дмитро Анатолійович, адреса для листування: Донецька область, м. Бахмут. вул. Миру, 51, каб. №1, № 7.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_7 .

Головуючий суддя О.О. Худіна

21.02.2022