Номер справи 220/1590/21
Номер провадження № 2/220/13/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючої-судді Дурач О.А.

за участю секретаря Сербіної І.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт Велика Новосілка Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 , про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу , -

ВСТАНОВИВ:

14.09.2021 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 10.12.2021 р. (спрощений порядок) витребувано докази за клопотанням позивача, а саме від Великоновосілківського районного суду Донецької області матеріали цивільної справи 220/1022/20 (провадження № 2/220/433/20) (а.с. 32-33). Ухвала суду виконана. У задоволенні клопотання позивача про витребування доказів від 14.01.2022 р. (а.с. 74-76) відмовлено (а.с. 78-80). У задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи у загальному провадженні ухвалою суду від 10.01.2022 р. відмовлено (а.с. 62). 14.01.2022 р. за клопотанням позивача залучено до участі у справі у якості співвідповідача 1 відділ Волноваського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (а.с. 89).

Короткий зміст вимог позовної заяви

Позовні вимоги позивач обґрунтовував наступним.

Наказом № 5 від 12.01.2015 р. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_4 вона була прийнята та призначена постійним працівником на посаду завідувача складу відділення забезпечення Великоновосілківського районного військового комісаріату. Наказом № 40 від 27.05.2020р. її було звільнено з ініціативи військового комісаріату майора ОСОБА_3 за п. 3 ст. 40 КЗпП України. З даним наказом вона не згодна. Судом першої інстанції по справі № 220/1022/20 вже розглядались її вимоги, натомість рішенням Апеляційного суду Донецької області від 19.05.2021 р. рішення суду першої інстанції було скасовано та відмовлено позивачу у задоволенні позову у зв`язку зі зверненням до неналежного відповідача. На теперішній час нею визначено відповідача - юридичну особу Донецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки. Вважає, що її звільнення було незаконним, відповідач створив штучну ситуацію для цього. Так, 18.05.2020 р. наказом № 31 до неї було оголошено зауваження. Даний наказ на думку позивача є незаконним, оскільки підставою для його прийняття зазначено наказ № 190 від 26.12.2020 р., в той час наказ № 31 було прийнято 18.05.2020 р. Крім того, вважає, що він суперечить положенням ч. 1 ст. 147 КЗпП України, оскільки такий вид стягнення кодексом не передбачено. Також зазначає, що вона є вільнонайманим працівником та розпорядку стосовно входу-виходу з приміщення військомату для такої категорії осіб не існувало.20.05.2020 р. прийнято наказ № 32 «Про оголошення догани». З даним наказом також не згодна та зазначає, що порядок проходження періодичного медичного огляду працівниками Великоновосілківського РВК регламентований Положеннями «Про організацію проведення попереднього та періодичних медичних оглядів працівників певних категорій у ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке є Додатком № 9 до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 № 4 від 03.01.2020 р. Згідно даного положення саме на керівництво військового комісаріату покладається обов`язок забезпечити присутність працівників на медогляді відповідно до плану (графіку) (п. 2.7 Положення). Отже, за організацію, фінансування та проведення медичного огляду працівників позивач відповідальності не несе. 26.05.2020 р. щодо позивача було прийнято наказ № 39 «Про оголошення догани» у зв`язку з виявленням недоліків при перевірці санітарного стану складу, де зберігаються харчові продукти», керуючись ст.ст. 147-152 КЗпП України. З даним наказом також не погоджується, оскільки складу зберігання харчових продуктів в Великоновосілківському РВК ніколи не існувало. Під поняттям складу, де зберігаються харчові продукти, малося на увазі розташований на території ІНФОРМАЦІЯ_4 не облаштований для зберігання харчових продуктів сільський сарай, в якому не було нормальної стелі, були дірки, його можливо було пристосовувати для зберігання лише металевих виробів, тощо. На момент перевірки там знаходились лише пусті стелажі, металеві шафи, пусті коробки та ящики. Вказує, що до її функціональних обов`язків не входило прибирання приміщень, цим займалася прибиральниця. На схемі службових приміщень на території ІНФОРМАЦІЯ_4 значиться відповідальним за приміщення майор ОСОБА_5 . Отже, вона не мала нести ніякої відповідальності за виявлені недоліки при перевірці санітарного стану складу. Дані накази стали підставою для прийняття наказу № 40 від 27.05.2020 р. про звільнення позивача. Мотивацією даного наказу є зазначення, що у зв`язку з виявленням недоліків при перевірці санітарного стану складу, де зберігаються харчові продукти, керуючись статтями 147-152 КЗпП України, а після слів «наказую звільнити…» зазначена інша мотивація її звільнення «за систематичне невиконання, без поважних причин, покладених на неї трудовим договором, відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України». Вказує, що така мотивація є відмінною від зазначеної безпосередньо у ч. 3 ст. 40 КЗпП України. Зазначає, що не порушувала своїх функціональних обов`язків ні систематично, ні без поважних причин, а тому вважає, що і цей наказ має бути скасованим. Жодної копії наказів не отримувала. Лише 29.05.2020 р. у день звільнення їй були надані всі накази разом із трудовою книжкою. Вважає, що не пропустила строки звернення до суду, оскільки провадження затяглося спочатку у першій, а потім у апеляційній інстанції на строк більше одного року через некомпетентність відповідачів за первинним позовом. Зазначає, що була змушена нести матеріальні витрати, якими є втрата заробітної плати за час вимушеного прогулу з 01.06.2020 р. по теперішній час. отримання правничої допомоги судові збори, їй заподіяна моральна шкода. У судовому засіданні позивач через свого представника уточнила, що просить суд скасувати накази за № 31 від 18.05.2020 р. «Про оголошення зауваження», за № 32 від 20.05.2020 р. «Про оголошення догани», за № 39 від 26.05.2020 р. «Про оголошення догани», за № 40 від 27.05.2020 р. «Про звільнення ОСОБА_6 », як незаконні. Поновити її на роботі у якості завідувача складом відділення забезпечення Великоновосілківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позиція відповідачів по справі

10.01.2022 р. до суду від відповідача Донецького ОТЦК та СП надійшла заява про застосування строків позовної давності. Вважає, що у даному випадку повинна застосовуватись спеціальна позовна давність, строк якої 1 місяць. Зазначає, що позов до Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та ОСОБА_3 у встановлений строк подано не було. Залишення позову без розгляду не зупиняє перебіг позовної давності (ч. 1 ст. 265). З моменту оголошення наказу про звільнення (27.05.2020 р.) позивач мала можливість реалізувати своє право на звернення до суду до належного відповідача. Проте, позовна заява підписана лише 14.09.2021 р., а ухвала про призначення справи до судового розгляду від 10.12.2021 р. Посилаючись на ст. 266 ЦК України, зазначає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги, позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі (а.с. 65-66).

03.02.2022 р. до суду надійшов відзив відповідача Донецького ОТЦК та СП (а.с. 100), який не був прийнятий судом до розгляду у зв`язку з невідповідністю положенням ст. 178 ЦПК України (а.с. 106)

Інші відповідачі не скористались своїм правом на надання відзиву.

Процедура розгляду
Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Зазначила, що керівництвом військомату створювалися штучні підстави для її звільнення, накази є незаконними. Перший раз вона вийшла на проїжджу частину, навпроти будівлі військомату, передати чоловіку гроші та відразу повернулася, зауваження 18.05.2020 р. було безпідставним. Жодних складів для зберігання харчових продуктів не було, вона взагалі не опікувалась харчовими продуктами, це робив повар, тому, враховуючи також положення про порядок проведення медичних оглядів, вона не повинна була нести відповідальність за неорганізацію таких саме керівництвом військомату. Проведення оглядів проводиться за рахунок коштів бюджету, але не за власний рахунок працівників. З жодними графіками проведення медичного огляду ознайомлена не була. Коли їй пред`явили вимогу про його проходження, вона одразу його пройшла, за власні кошти. Отже, наказ від 20.05.2020 р. є незаконним. Вона обурилась такими діями відповідача, потрапила на лікування до неврологічного відділення, де перебувала два дні. Щодо наказу від 26.05.2020 р. наголошує, що до її посадових обов`язків не входило прибирання, відповідальність за зберігання харчових продуктів та за нею не закріплено жодного такого складу, на території військомату харчові продукти не зберігались, було рекомендовано роздавати їх відразу, з машини, оскільки відсутні умови їх зберігання, що підтверджується матеріалами справи. Вона продукти не роздавала. У тому складі, про який йшла мова в наказі, продукти харчування ніколи не зберігалися, там не було для цього умов. Вона усно доповідала про стан будівлі ОСОБА_5 . Вона там за власний кошт провела світло, навіть цього в цьому складі не було. На фото, доданого до акту, вона не бачить овочі, вони там ніколи не зберігались, фото, додані до акту не відповідають дійсності. Вона не була ознайомлена з наказом про проведення перевірки 26.05.2020 р. Перевіряючі несподіванно запросили її до складу, вони зайшли, почали відставляти меблі від стін, творити безлад, фотографувати. З цих же підстав не згодна з наказом від 27.05.2020 р. Зазначила, що вона постійно отримувала за час роботи нагороди, подяки, жодних зауважень до неї не було. Щодо строку звернення до суду з позовом зазначила, що трудову книжку та накази отримала 29.05.2021 р. Рішення суду апеляційної інстанції отримала 28.05.2021 р. Влітку у її дитини-інваліда відбулось значне погіршення стану здоров`я, вони попали до лікарні, лікувались на стаціонарі. Всі документи у м. Волноваха, для МСЕК. Вона сама планує операцію у зв`язку з тяжким захворюванням, про існування якого дізналася восени. Зазначила, що влітку було не до позовів, боролися за життя дитини. Дитину виховує разом із чоловіком.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав заявлені позивачем вимоги, надав пояснення, аналогічні поясненням позивача. Просив звернути увагу, що жодних наказів позивач не отримувала до часу звільнення, у наказі про оголошення догани від 26.05.2020 р. зазначено про необхідність проведення повторної перевірки 27.05.2020 р., що фактично позбавляло можливості позивача усунути недоліки, виявлені при перевірці 26.05.2020 р., а 27.05.2020 р. жодних повторних перевірок не проводилось та в цей же день було прийнято наказ про звільнення позивача. Зазначає, що весь цей час позивач була у стресовій ситуації. Просив звернути увагу на суперечливу поведінку відповідача, оскільки в той час, як приймаються накази, які є предметом позову, одночасно приймаються рішення про заохочення позивача за сумлінну працю. Наголошує, що у штаті РВК є прибиральниця, яка повинна відповідати за чистоту приміщень. Тобто, вважає, що створено штучні підстави для звільнення позивача. Зазначив, що причини пропуску до суду, якщо суд вважає строк пропущеним, є поважними. Відповідачем по справі є військова організація, інформація щодо якої відсутня у відкритому доступі тому не тільки позивачу, а і попередньому складу суду було важко визначитись з особою відповідача. Крім того, на утриманні позивача є дитина-інвалід, у якої було загострення хвороби влітку 2021 р., позивач була з нею на стаціонарному лікуванні в м. Києві, не мала можливості своєчасно звернутись до суду з позовом, було не до цього. Уточнив, у судовому засіданні від 17.02.2022 р., що позивач наполягає на скасуванні наказів, на її поновленні на роботі, стягненні середнього заробітку. Також зазначив, що у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України буде звертатися про стягнення витрат на правничу допомогу та надасть для цього необхідні докази.

Відповідач ОСОБА_3 (у режимі відео конференції) у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вони є безпідставними та необґрунтованими. Всі накази приймалися ним у відповідності з законом, узгоджувалися юристом та іншими відповідальними особами. Все інше є наклеп та чутки. Просив застосувати до позовних вимог строк позовної давності. Надалі просив справу розглядати без його участі, ознайомлений зі всіма матеріалами.

Представник відповідача Донецького обласного центру комплектування та соціальної підтримки Тепляков І.О. у судовому засіданні від 14.01.2022 р. заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначив, що всі накази видані законно та відповідають дійсності. Зазначив, що раніше Великоновосілківський військомат мав право укладати трудові договори, він є структурним підрозділом, на теперішній час такі дії має право вчиняти 1 відділ Волноваського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, він є відокремленим структурним підрозділом, лише він має право поновити на роботі, хоча і не є юридичною особою. Зазначив, що на теперішній час посада, на якій працював позивач, скорочена, таких посад не має.

У судове засідання на 17.02.2022 р. відповідачі Донецький обласний центр комплектування та соціальної підтримки та 1 відділ Волноваського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, рекомендованим листом, що підтверджується підписом про отримання поштового відправлення та на офіційну адресу електронної пошти (відповідач Донецький обласний центр комплектування та соціальної підтримки) (а.с. 113), їх неявка у судове засідання є повторною, раніше не з`явились у судове засідання на 04.02.2022 р., яке було відкладено за клопотанням відповідача Донецького обласного центру комплектування, доказів поважності причин неявки, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. Враховуючи думку позивача, представника позивача, відповідача ОСОБА_3 , судом ухвалено проводити розгляд справи за їх відсутністю, відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України. Також, беручи до уваги заяву відповідача ОСОБА_3 , висловлену усно у судовому засіданні 17.02.2022 р., судом, з урахуванням думки сторони позивача, вирішено продовжувати розгляд справи також за відсутності відповідача ОСОБА_3 .

Фактичні обставини, встановлені судом
Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали матеріалів справи № 220/1022/20 (провадження № 2-220/433/20) у трьох томах, судом фактично встановлено наступне.

Згідно наказу від 12.01.2015 р. № 5 ОСОБА_1 прийнято на роботу та призначено на посаду завідувача складу відділення забезпечення Великоновосілківського районного військового комісаріату Донецької області, наказ підписано військовим комісаром Великоновосілківського райвійськкомату В.Арап (а.с. 47 т. 1 справа 220/1022/20).

За час роботи позивач отримувала заохочення, у тому числі за сумлінне виконання службових обов`язків, високу трудову дисципліну, старанність та розумну ініціативу їй неодноразово оголошувалась подяка: наказом № 13 від 04.03.2020 р., наказом № 95 від 30.06.2016 р., наказом № 44 від 13.10.2016 р., наказом № 56 від 05.12.2017 р.. наказом № 58 від 12.10.2018 р. (а.с. 50, 55-56, 57-61, а.с. 62-63. а.с. 68-71 т.1 справа 220/1022/20), нагороджено грамотою наказом № 46 від 11.10.2017 р. (а.с. 64-67 т.1 справа 220/1022/20) . Згідно записів у трудовій книжці, позивач неодноразово була відмічена заохоченнями та нагородами, в тому числі і військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 (наказ РВК від 02.12.2011р. № 78 - похвальний лист; накази РВК від 30.06.2016 № 95, від 13.10.2016 № 144, від 05.12.2017 № 56, від 12.10.2018 № 58, від 04.03.2020 № 13 - подяки; наказ РВК від 11.04.2017 р. № 46 - грамота; Указ Президента України від 17.02.2016 № 53/2016 - відзнака Президента «За участь в антитерористичній операції».

05.01.2020 р. військовим комісаром ОСОБА_3 затверджено функціональні обов`язки завідувача складу відділення забезпечення, та вказано, що він відповідає, зокрема, за зразковий стан майна, яке за ним закріплене, за правильність та своєчасність оформлення всіх документів, за протипожежний стан складів та порядок і чистоту у них; підпорядковується начальнику відділення забезпечення. Також, визначено і обов`язки даної посадової особи, зокрема, уточнити завдання у начальника відділення забезпечення; підготувати документи, необхідні для роботи по видачі МТЗ; організовувати підготовку місць складання МТЗ, яке отримується згідно мобнарядів, місць видачі МТЗ та РВК; по прибуттю машин з МТЗ організувати його розвантаження, оформити документи на прийом, розкласти матеріально-технічні засоби згідно номенклатури та підготувати їх до видачі в РВК згідно накладних та графіку видачі; знати номенклатуру правильного зберігання на складі матеріальних цінностей, слідкувати за їх якістю; суворо виконувати правила зберігання та видачі матеріальних цінностей, тощо (а.с. 18, 72 т. 1 справа № 220/1022/20). Зі вказаним позивач була ознайомлена 05.01.2020 р., що підтверджується її підписом у відповідній графі.

18.03.2020 р. військовим комісаром ОСОБА_3 видано наказ № 16 від 18.03.2020 р. «Про заходи щодо недопущення занесення і поширення серед військовослужбовців Великоновосілківського районного військового комісаріату захворювань, спричинених коронавірусом COVID-19», додатком 2 до даного наказу затверджено список осіб, відповідальних за прибирання приміщень під час карантинних заходів та кімната № 7 закріплена за працівником ЗСУ ОСОБА_6 (а.с. 53-54 т.1 справа 220/1022/20).

18.05.2020 р. військовим комісаром ОСОБА_7 було видано наказ № 31 «Про оголошення зауваження» у зв`язку з порушенням розпорядку дня ІНФОРМАЦІЯ_2 , затвердженого наказом військового комісара № 190 від 26.12.2020 р., керуючись ст.ст. 147-152 КЗпП України, наказано оголосити зауваження ОСОБА_1 , завідувачу складу відділення забезпечення Великоновосілківського районного військового комісаріату. Підстава: рапорт старшого стрільця ОСОБА_8 , рапорт головного сержанта О. Бондаренка, пояснювальна завідувача складу відділення забезпечення ОСОБА_9 наказом позивач була ознайомлена 18.05.2020 р., що підтверджується її особистим підписом на аркуші ознайомлення (а.с. 73-74 т.1 справа № 220/1022/20).

Відповідач ОСОБА_7 у судовому засіданні зазначив, що помилок не було у наказі, також судом встановлено, що жодних змін до наказу № 31 від 18.05.2020 р. не вносилось. Докази існування наказу від 26.12.2020 р. № 190, який став підставою для притягнення позивача до відповідальності, відсутні.

Натомість, у матеріалах справи міститься наказ № 190 від 26.12.2019 р., «Про організацію служби військ та службової діяльності у Великоновосілківському районному військовому комісаріаті у 2020 навчальному році», згідно якого призначено відповідальною за охорону праці у Великоновосілківському районному військовому комісаріаті Мацієвську І.М., у разі відсутності ОСОБА_1 (п. 60). Для державних службовців, службовців та робітників Збройних Сил України встановлено 8-ми годинний робочий день, п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними; заборонити службовцям та робітникам виконання завдань на території військового комісаріату у позаслужбовий час після 17-00 без дозволу та погодження з військовим комісаром (п.2). Зобов`язано перевірку стану приміщень та території здійснювати начальнику відділення забезпечення майору ОСОБА_5 , військовому комісару не менше одного разу на тиждень (п.6). Призначено відповідальних за приміщення та територію військового комісаріату згідно додатку 7 (п.32). Для вирішення службових питань та перевірки всього майна призначити внутрішньо-перевірочні комісії, згідно додатку 8 (п. 38). Відповідальним за облік та збереження майна призначити відповідних посадових осіб військового комісаріату згідно додатку 9 (п.39). Призначити підзвітними особами, які мають право на отримання товарно-матеріальних цінностей посадових осіб згідно додатку 11 (п. 48). Призначити позаштатних начальників, зокрема, продовольчої служби майора ОСОБА_5 (п. 59) (а.с. 160-178 т.1 справа 220/1022/20). Матеріали справи не містять даних щодо ознайомлення позивача ОСОБА_1 зі змістом наказу № 190 від 26.12.2019 р. Також, до даного наказу додано Розпорядок дня (додаток 1), у якому зазначено найменування заходів для військовослужбовців, дані щодо службової наради (ВК, ЗВК, начальники відділень), інформація, щодо прийому відвідувачів, визначено час кінця робочого дня для працівників ЗСУ (а.с. 179 т.1 справа 220/1022/20). Отже, вказаний розпорядок відноситься як до військовослужбовців, так і до працівників ЗСУ (у певній частині) та посилання позивача щодо того, що до неї даний розпорядок не відноситься, є безпідставним. Згідно додатку 7, за нерухоме майно, розташоване на внутрішньому подвір`ї, під номерами 6,7 відповідають майор ОСОБА_5 , прізвище ОСОБА_1 безпосередньо у списку відповідальних осіб не визначено, вона є особою, підпорядкованою ОСОБА_5 , згідно своїх посадових обов`язків (а.с. 185 т. 1 справа 220/1022/20).

Відповідно до додатку 8 до наказу визначено склад комісії по службі КЕС, речового та продовольчого майна: голова комісії ОСОБА_10 , члени комісії П. Косматенко, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , І. Памірська (а.с. 186-193 т. 1 справа 220/1022/20).

Як зазначено у додатку 9 до наказу від 26.12.2019 р. № 190, особою, відповідальною за зберігання речового майна, майна продовольчої служби є майор С. Джеріх (а.с. 194 т. 1 справа 220/1022/20).

У списку підзвітних посадових осіб РВК зазначено прізвище ОСОБА_14 , додаток 11 (а.с. 196 т. 1 справа 220/1022/20).

Як вбачається з пояснювальної ОСОБА_1 від 08.05.2020 р., яка стала підставою для видачі наказу від 18.05.2020 р., вона вийшла до проїзної частини вул. Янісольська, навпроти військового комісаріату для передачі її чоловіку грошей для придбання медикаментів сину, який є дитиною інвалідом, була відсутня 5 хвилин на робочому місці (а.с. 75 т. 1 справа 220/1022/20).

Згідно рапорту старшого стрільця ОСОБА_15 від 08.05.2020 р., який також став підставою для видачі наказу від 18.05.2020 р., ОСОБА_1 08.05.2020 р. о 09-13 год. без дозволу вийшла за межі військового комісаріату до проїжджої частини, після чого він повернув її для встановлення причини залишення робочого місця і направлення до військового комісара (а.с. 76 т. 1 справа 220/1022/20).

Відповідно до рапорту головного сержанту ОСОБА_16 від 08.05.2020 р., який став підставою для видачі наказу від 18.05.2020 р. щодо ОСОБА_1 , 08.05.2020 р. о 09-13 год. остання без дозволу чергового вийшла з будівлі ІНФОРМАЦІЯ_4 до проїжджої частини, що було зафіксовано засобами відео спостереження і була повернута помічником чергового ОСОБА_17 для встановлення причин залишення робочого місця, після чого направлена до військового комісара (а.с. 77 т.1 справа 220/1022/20).

У матеріалах справи перебуває рапорт начальника відділення забезпечення Великоновосілківського РВК Джеріха С. від 08.05.2020 р., згідно якого він зазначає, що 08.05.2020 р. о 09-13 год. ОСОБА_1 залишила робоче місце без його дозволу (а.с. 78 т.1 справа 220/1022/20). Проте, у наказі від 18.05.2020 р. вказаний рапорт не зазначений, як підстава для його видачі, а тому суд не враховує даний доказ під час оцінки правомірності та законності видачі спірного наказу.

20.05.2020 р. наказом № 32 військового комісара ОСОБА_3 «Про оголошення догани» к зв`язку з виявленням факту відсутності проходження періодичного медичного огляду завідувачем складу відділення забезпечення М. Хорош, керуючись ст.ст. 147-152,159 КЗпП, оголошено догану ОСОБА_1 , завідувачу складу відділення забезпечення Великоновосілківського районного військового комісаріату. Підстава: рапорт начальника відділення забезпечення майора Джеріха С., пояснювальна завідувача складу ОСОБА_18 . З даним наказом ОСОБА_1 ознайомлена 20.05.2020 р., що підтверджується її підписом на аркуші ознайомлення (а.с. 79-80 т. 1 справа 220/1022/20).

Як вбачається з даних медичної книжки серії 1ААВ № 513485, ОСОБА_1 визначено дату наступного медичного огляду 27.09.2019 р., проведено медичний огляд 15.05.2020 р., дата наступного медичного огляду 15.11.2020 р. (а.с. 21 т.1 справа 220/1022/20).

Згідно пояснювальної ОСОБА_6 від 08.05.2020 р., яка стала підставою для видачі наказу від 20.05.2020 р., нею не пройдено медичний огляд у зв`язку з тим, що вона була фактично відсторонена за усним наказом військового комісара від отримання та видачі кухарям продуктів харчування з вересня 2019 р. по теперішній час; не повідомила начальника відділення забезпечення про закінчення терміну дії медичного огляду, оскільки він знав про її відсторонення від продуктів харчування (видачі та отримання); згідно законодавства роботодавець складає списки працівників, які повинні пройти медичний огляд та здійснює контроль за проходженням цих оглядів, які є платними (а.с. 81 т.1 справа 220/1022/20).

Відповідно до рапорту начальника відділення забезпечення С. Джеріха від 08.05.2020 р., який став підставою для видачі наказу від 20.05.2020 р., при перевірці строку дії особистої медичної книжки працівника ЗСУ ОСОБА_1 виявлено факт прострочення терміну дії медичної книжки; про те, що необхідно продовжити термін дії медичної книжки, його повідомлено не було, виявлено 08.05.2020 р. о 08-30 год. (а.с. 82 т.1 справа 220/1022/20).

Положенням «Про організацію проведення попереднього та періодичних медичних оглядів працівників певних категорій у Великоновосілківському районному військовому комісаріаті (додаток 9) визначено, що організацію і проведення медичних оглядів забезпечує військовий комісар (п. 1.6). За рахунок бюджетних коштів Міністерства оборони України військовий комісар організовує проведення медичних оглядів, відшкодовує витрати на лікування, професійну і медичну реабілітацію осіб з професійними захворюваннями, обстеження конкретних умов праці для складання санітарно-гігієнічної характеристики (п. 1.7). Керівництво військового комісаріату зобов`язано забезпечити присутність працівників на медогляді відповідно до плану-графіку (п. 3.1.1) (а.с. 36-39 т. 3 справа 220/1022/20).

26.05.2020 р. військовим комісаром ОСОБА_7 видано наказ № 39 «Про оголошення догани», яким у зв`язку з виявленням недоліків при перевірці санітарного стану складу, де зберігаються харчові продукти, керуючись статтями 147-152 КЗпП України, оголошено догану ОСОБА_1 , завідувачу складу відділення забезпечення, зауваження майору ОСОБА_5 , начальнику відділення забезпечення Великоновосілківського районного військового комісаріату. 26.05.2020 р. комісії по службі КЕС, речового та продовольчого майна здійснити повторну перевірку санітарного стану складів. Підстава: акт перевірки комісією по службі КЕС речового та продовольчого майна санітарного стану складу, де зберігаються харчові продукти від 20.05.2020 р., пояснювальна завідувача складу відділення забезпечення М. Хорош від 22.05.2020 р. З даним наказом ОСОБА_1 було ознайомлено 26.05.2020 р., що підтверджується її підписом на аркуші ознайомлення з відміткою «не згодна» (а.с. 85, 96 т.1 справа 220/1022/20).

У період з 20.05.2020 р. по 21.05.2020 р. ОСОБА_1 перебувала на лікуванні у неврологічному відділенні з 14-40 год. 20.05.2020 р. по 09-20 год. 21.05.2020 р., діагноз гостра реакція на стрес (а.с. 24 т.1 справа 220/1022/20).

Згідно рапорту стрільця ОСОБА_19 від 19.05.2020 р., 18.05.2020 р. ОСОБА_1 працювала у складі, де зберігаються продукти харчування, а саме фасувала рослинне масло, сир, ковбасу з порушенням санітарно-гігієнічних норм, без маски, халата, з неприбраним волоссям, своїми діями під час карантину може наразити на небезпеку військовий комісаріат (а.с. 90 т.1 справа 220/1022/20). Даний рапорт зазначено як підстава для наказу № 34 від 20.05.2020 р.

20.05.2020 р. військовим комісаром ОСОБА_20 видано наказ № 34 «Про призначення перевірки умов зберігання продуктів харчування в складському приміщенні Великоновосілківського РВК на підставі рапорту 1 стрільця ОСОБА_19 від 19.05.2020 р., яким наказано 20.05.2020 р. здійснити перевірку умов зберігання продуктів харчування (продовольчого майна) у складському приміщенні Великоновосілківського РВК; завідувачу складу Хорош М.Г. надати доступ до складського приміщення, де розташовані продукти харчування для здійснення членами комісії перевірки умов зберігання продовольчого майна; за результатами перевірки скласти акт, наказ довести до складу комісії з перевірки продовольчого майна у частині, що їх стосується (а.с. 94-95 т. 1 справа 220/1022/20).

Як вбачається з акту від 20.05.2020 р., затвердженого військовим комісаром ОСОБА_7 20.05.2020 р., комісією по службі КЕС, речового та продовольчого майна на підставі наказу військового комісару АДРЕСА_4 від 20.05.2020 р. в складі: голова комісії капітан Д. Лєвєнтов, члени комісії капітан П. Косматенко, солдат ОСОБА_12 , солдат ОСОБА_13 , в присутності провідного спеціаліста ОСОБА_21 , діловода солдата ОСОБА_22 , 20.05.2020 р. була здійснена перевірка санітарного стану складу, де зберігаються харчові продукти (фото додаються) та виявлено наступні недоліки: у складі, де зберігаються харчові продукти на підлозі розкидані недопалки, розбиті банки павутиння та пил; овочі зберігаються у розірваному пакеті поряд із миючим засобом; через дах складу є вільний доступ для шкідників до приміщення складу; присутні сліди життєдіяльності мишей (картонна коробка із`їдена мишами); стійкий запах мишачих екскрементів, має місце захаращення побутовим брудом; присутні речі, які не мають відношення до продовольчої служби (зламаний вентилятор та медичні ноші); загальний санітарний стан незадовільний. Зі змістом акту ОСОБА_6 ознайомлена 22.05.2020 р. (а.с. 86 т.1 справи 220/1022/20). До даного акту додана фото таблиця (а.с. 87-89 т. 1 справи 220/1022/20), у якій не зазначено час та дату фотографування, у судовому засіданні позивач заперечила, що дані фото були зняті саме у тому складі, про який іде мова у наказі від 26.05.2020 р. Представник позивача зазначив, що біля пляшки з рідиною бачить пакет, але не може, судячи по фото, сказати, що там овочі. Позивач ОСОБА_1 зазначила, що в тому складі, про який іде мова взагалі не зберігалися продукти харчування, жодних овочів там не було. Оскільки фотографії, про існування яких хоча і зазначено у відповідному акті, не містять дати та часу їх вироблення, позивач заперечує, що вони зроблені у складі, зазначеному у акті, суд вказаний доказ до розгляду не бере, відповідно до положень ч. 4 ст. 77 ЦПК України. Натомість, суд зазначає, що фотографії не є обов`язковим, а можуть бути лише додатковим доказом до відповідного акта від 20.05.2020 р. та їх відсутність не впливає на дійсність обставин, встановлених у акті, який оцінюється судом у сукупності з іншими дослідженими доказами.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 від 22.05.2020 р., які стали підставою для видачі наказу від 26.05.2020 р., вона з вересня 2019 р. була в усній формі відсторонена від видачі та отримання продуктів харчування військовим комісаром ОСОБА_7 . Продукти вона не отримувала Ключі від складу їй передали 14.05.2020 р., акту передачі складу від ОСОБА_23 не було. Вона його прийняла у стані гіршому, ніж вказано у акті. Коли прийшла комісія, йшло прибирання на складі, до 14.05.2020 р. ключі знаходились у старшого кухаря Токар О. (а.с.93 т. 1 справа 220/1022/20).

Як вбачається з рапорту начальника відділення забезпечення Великоновосілківського РВК Джеріха С. від 22.05.2020 р., йому невідомо факт того, що завідувача складу ОСОБА_6 було відсторонено від роботи на складі, від виконання її функціональних обов`язків її ніхто не відсторонював, ключі від складу знаходились у неї (а.с. 91 т. 1 справа 220/1022/20).

Згідно пояснень О. Токар від 22.05.2020 р., з листопада 2019 р. вона працювала старшим кухарем відділення забезпечення. Під час приготування їжі вона отримувала з продовольчого складу ІНФОРМАЦІЯ_4 у завідувача складу ОСОБА_1 продукти, ключі були у ОСОБА_1 . Продукти харчування зберігалися на складі Великоновосілківського РВК відповідальною особою за склад ОСОБА_1 . Продовольчий склад згідно актів вона не приймала, актів прийому-передач не бачила, неодноразово під час отримання продуктів бачила у приміщенні складу недопалки та павутиння (а.с. 92 т.1 справа 220/1022/20). Дані пояснення також не зазначені у відповідному наказі, як підстава для його видачі.

27.05.2020 р. наказом військового комісара ОСОБА_3 № 40 ОСОБА_1 звільнено з посади у зв`язку з виявленням недоліків при перевірці санітарного стану складу, де зберігаються харчові продукти, керуючись ст.ст. 147-152 КЗпП, з 29.05.2020 р. за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором, відповідно до пункту 3 ст. 40 КЗпП України. Підстава: акт перевірки комісією по службі КЕС, речового та продовольчого майна санітарного складу, де зберігаються харчові продукти від 26.05.2020 р., пояснювальна завідувача складу відділення забезпечення Хорош від 26.05.2020 р., наказ військового комісара про притягнення ОСОБА_6 до дисциплінарної відповідальності від 18.05.2020 р. № 31, наказ військового комісара про притягнення ОСОБА_18 до дисциплінарної відповідальності від 20.05.2020 р. № 32, наказ військового комісара про притягнення ОСОБА_6 до дисциплінарної відповідальності від 26.05.2020 р. № 39. З даним наказом ОСОБА_1 ознайомлена 27.05.2020 р., що підтверджується її підписом на аркуші доведення наказу з відміткою «не згодна, все сфабриковано, не підлягає дійсності, так як всі члени комісії заінтересовані у її звільненні, так як він має на неї психологічний та моральний тиск» (а.с. 97-98, 100 т.1 справа 220/1022/20).

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 від 26.05.2020 р., які стали підставою для видачі наказу від 27.05.2020 р., вона в усній формі неодноразово доповідала, що склад знаходиться в аварійному стані, акту прийому-передачі складу не було, склад не її власність, за власні кошти ремонт там робити не буде, санітарна книжка є, але вона її забула вдома, перевіряючи прийшли на склад, почали здвигати меблі, почала сипатись штукатурка, сейфи, в яких зберігались документи, сталеві, підлога не зацементована, в стелі дірки, наголошує, що комісією перевірявся тільки цей склад, а інші склади не перевірялись, склад не придатний для зберігання продуктів харчування та речового майна (а.с. 107 т. 1 справа 220/1022/20).

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 від 27.05.2020 р., вона 26.05.2020 р. на робочому місці, виконувала функціональні обов`язки, а саме за наказом мила поли у кабінетах № 7 та № 3. До неї не було доведено про перевірку складу (а.с. 106 т.1 справа 220/1022/20).

Як вбачається з акту від 26.05.2020 р., який став підставою для видачі наказу від 27.05.2020 р., комісія по службі КЕС, речового та продовольчого майна на підставі наказу № 39 від 26.05.2020 р. у складі: голова комісії Левентов Д., членів Косматенка П., ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , в присутності начальника відділення забезпечення С. Джеріха, діловода ОСОБА_26 , ОСОБА_27 26.05.2020 р. здійснила перевірку санітарного стану складу (фото додаються), в ході перевірки встановлені наступні недоліки: санітарна книжка у завідувача складу ОСОБА_1 відсутня; у складі, де зберігаються харчові продукти, в залізній шафі наявні недопалки, павутиння та пил; через дах складу є вільний доступ для шкідників до приміщення складу; стійкий запах мишачих екскрементів, має місце захаращення побутовим брудом; присутні речі, які не мають відношення до продовольчої служби; ОСОБА_6 вступала в словесні суперечки з військовим комісаром та його заступником; санітарний стан незадовільний (а.с. 108 т.1 справа 220/1022/20). Оскільки фотографії (а.с. 109-110 т. 1 справа 220/1022/20), про існування яких хоча і зазначено у відповідному акті, не містять дати та часу їх вироблення, суд вказаний доказ до розгляду не бере, відповідно до положень ч. 4 ст. 77 ЦПК України. Натомість, суд зазначає, що фотографії не є обов`язковим, а можуть бути лише додатковим доказом до відповідного акта від 26.05.2020 р. та їх відсутність не впливає на існування обставин, встановлених у акті, який оцінюється судом у сукупності з іншими дослідженими доказами.

Згідно рапорту ОСОБА_24 він був у складі комісії при перевірці продовольчого складу, склад був у незадовільному стані, в металевій шафі синього кольору були недопалки та пил, на полицях, де зберігаються продукти, був присутній бруд ти пил, на стелі вільний доступ для потрапляння шкідників до складу, присутні предмети, які не мають відношення до продовольчого складу (а.с. 99 т.1 справа 220/1022/20). ОСОБА_28 від 26.05.2020 р., ОСОБА_25 від 26.05.2020 р., який був у складі комісії, містить аналогічну інформацію (а.с. 103, 105 т. 1 справа 220/1022/20).

У матеріалах справи міститься рапорт ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , у яких зазначено, що 26.05.2020 р. вона була присутня при здійсненні перевірки санітарного стану складу комісією на підставі наказу № 39 від 26.05.2020 р. та встановлено ними недоліки, аналогічні встановленим членами комісії (а.с. 101, 102 т. 1 справа 220/1022/20). Згідно рапорту ОСОБА_30 від 26.05.2020 р., він 26.05.2020 р. був присутній при здійсненні санітарної перевірки складу та в ході перевірки встановлено відсутність санітарної книжки завідувача складу, санітарний стан складу незадовільний (а.с. 104 т.1 справа 220/1022/20). Дані особи не входили до складу комісії за наказом № 34 від 20.05.2020 р. та за наказом № 39 від 26.05.2020 р., але були присутні під час проведення перевірки, згідно змісту акта від 26.05.2020 р. (а.с. 108 т.1 справа 220/1022/20).

Відомості щодо прийняття на роботу, звільнення, заохочення ОСОБА_1 відображені також й у трудовій книжці НОМЕР_1 , виданій на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11-16 т.1 справа 220/1022/20) та відповідають дослідженим у судовому засіданні відповідним наказом. Оригінал трудової книжки ОСОБА_1 судом оглянуто у судовому засіданні.

Згідно умов колективного договору на 2018-2021 р., встановлено тривалість денної роботи, перерви для відпочинку та харчування згідно з Розпорядком дня (додаток 3), затвердженого військовим комісаром та узгодженим з уповноваженим представником трудового колективу із розрахунку нормальної тривалості робочого дня (тижня); працівники залучаються до несення служби відповідальними за перепускний режим в робочий час відповідно до розрахунку норм тривалості робочого часу, з урахуванням КЗпП України та надання їм не менше 50% робочого часу для виконання функціональних обов`язків; за взаємною згодою з працівником встановлювати для нього неповний робочий час, гнучкий графік роботи на умовах і в порядку, визначених законодавством, зокрема, для жінок, що мають дітей до 14 років або дитину-інваліда (п. 5.5, 5.10). Позивач має на утриманні дитину-інваліда, що підтверджується доказами, дослідженими судом нижче за текстом, але даних щодо встановлення іншого графіку роботи для неї суду не надано. Також, п. 5.16 Колективного договору встановлено на підставі ст. 147 КЗпП України, додаткові заходи стягнення догана та зауваження (а.с. 131-148 т.1 справа 220/1022/20). У додатку 3 визначено Розпорядок дня на 2018 рік (а.с. 149 т.1 справа 220/1022/20), згідно штатного розкладу станом на 01.01.2018 р., передбачено кількість посад у Великоновосілківському РВК головного спеціаліста, провідного спеціаліста, завідувача складом, діловода (а.с. 150 справа 220/1022/

20). Вказане не відноситься до предмету спору, оскільки накази щодо позивача було видано у травні 2020 р.

У Журналі здавання (приймання) під охорону, зняття (приймання) з охорони приміщень та ключів від них Великоновосілківського РВК, який розпочато з 05.05.2020 р.. закінчено 17.06.2020 р., прізвище позивача не значиться (а.с. 197-204 т. 1 справа 220/1022/20).

З накладних на видачу продовольства Великоновосілківський РВК № 1159 за період з 24.04.2020 р. по 03.05.2020 р., № 1201 за період з 04.05.2020 р. по 10.05.2020 р., № 1230 за період з 11.05.2020 р. по 17.05.2020 р., № 1260 за період з 18.05.2020 р. по 24.05.2020 р., № 1289 за період з 25.05.2020 р. по 31.05.2020 р. вбачається, що зазначені в них продукти харчування прийняв ст. сол. О. Токар, прізвище позивача, як особи, яка прийняла дані харчові продукти, відсутнє (а.с. 205-209 т. 1 справа 220/1022/20). У Роздавальній відомості № 1 від 25.05.2020 р. зазначено прізвища одержувачів продуктів харчування та містяться підписи військового комісара ОСОБА_3 , начальника відділення забезпечення С. Джеріха, старшого кухаря О. Токар (а.с. 43 т. 3 справа 220/1022/20). Як вбачається з листа Обласного військового комісаріату від 19.05.2020 р., у зв`язку з відсутністю умов зберігання та недопущення перевищення термінів придатності продуктів харчування, а також з метою своєчасної видачі особовому складу, військовий комісар вимагає в термін не пізніше 24 години після отримання здійснювати видачу продуктів харчування, доповідь підтвердити рапортом (а.с. 40 т. 3 справа 220/1022/20).

Рапортом від 25.05.2020 р. доведено військовим комісаром ОСОБА_7 про те, що згідно розпорядження від 19.05.2020 р. отримано та видано особовому складу продукти харчування (а.с. 42 т. 3 справа 220/1022/20).

Згідно наказу № 806 від 08.07.2020 р., під час службового розслідування факти мобінгу, викладені у зверненні працівників ЗСУ ОСОБА_18 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_21 підтвердження не знайшли (а.с. 3-6 т. 2 справа 220/1022/20).

Судом було прослухано аудіо запис розмови, розташований на а.с. 87 т. 2 справи 220/1022/20, натомість, враховуючи, що відповідач ОСОБА_7 заперечує відповідність такої розмови дійсності, відсутні дані на підтвердження відсутності технічного втручання у запис, та приймаючи до уваги, що відповідно до ст. 5 Закону України від 18 лютого 1992 року № 2135-XII "Про оперативно-розшукову діяльність" така діяльність (аудіо запис без відома особи у даному випадку) здійснюється виключно оперативними підрозділами органів, визначених у ч. 1 цієї статті, а проведення її громадськими, приватними організаціями та особами забороняється, суд визнає даний доказ недопустимим доказом відповідно до ст. 78 ЦПК України та не бере його до уваги. Щодо фотозображень приміщення, наданих позивачем у фотографіях та на відповідному диску (а.с. 87, 88-104), суд зазначає, що вони не містять даних, які би відносились до предмета доказування у справі, а саме відсутні дата та час проведення фотозйомки, а тому даний доказ у відповідності до положень ч. 4 ст. 77 ЦПК України не бере до розгляду, як неналежний.

У матеріалах справи міститься довідка про середню заробітну плату (дохід) ОСОБА_1 за березень, квітень 2020 р., розрахунок кількості робочих днів за період з 01.06.2020 р. по 31.10.2020 р., з 01.11.2020 р. по 28.04.2021 р., відомості щодо премії та надбавки ОСОБА_1 за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи за квітень 2020 р., за травень 2020 р. (а.с. 187, 188, 189-191, 192-194 т. 2 справа 220/1022/20).

Постановою Донецького апеляційного суду від 19.05.2021 р. рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 27.11.2020 р. скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа ОСОБА_7 відмовлено у зв`язку з тим, що визначений нею відповідач не мав статусу юридичної особи, не мав цивільної процесуальної дієздатності, та встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 , який мав статус юридичної особи, з 01.11.2020 р. був переформований у Донецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, що також є юридичною особою (а.с. 57-61 т. 3 справа 220/1022/20). Судом перевірено та встановлено, що Донецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки на час розгляду справи є юридичною особою, а отже є належним відповідачем у справі. 1 відділ Волноваського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки статусу юридичної особи не має та підпорядкований Донецькому обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки.

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , має дитину ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який має статус дитини-інваліда, нею зареєстровано шлюб із ОСОБА_34 , що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_3 , який є пенсіонером, що вбачається з пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4 (а.с. 26-31 т. 1 справа 220/1022/20). На підтвердження неможливості звернення до суду після отримання рішення суду апеляційної інстанції, після ознайомлення її представника з матеріалами справи надала консультативний висновок Державної установи «Інститут педіатрії, акушерства і гінекології імені академіка О.М. Лук`янової Національної академії медичних наук України» м. Київ від 23.09.2021 р., у якому зазначений діагноз щодо стану дитини та рекомендації, а також результати аналізів крові дитини від 15.07.2021 р., 02.08.2021 р., 17.08.2021 р., 26.08.2021 р., з яких вбачається, що деякі показники перевищують норму, але таке не є інформативним для суду щодо підтвердження лікування дитини та наявності непереборних причин, які унеможливлювали звернення до суду позивача після прийняття рішення апеляційним судом.

Інші докази не мають правового значення для правильного вирішення справи.

Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права
Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Вказане кореспондується й з положеннями ч. 2 ст. 22 КЗпП України, у якій визначено, що відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається.

Відповідно до статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Частиною 1 ст. 21 КЗпП України визначено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Отже, з огляду на дані правові норми та досліджені судом докази, відносини, що склалися між позивачем та Великоновосілківським РВК (на час його існування) за своєю природою є трудовими правовідносинами.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 23 КЗпП України договір, укладений між сторонами, є безстроковим трудовим договором, укладення якого оформлено відповідним наказом (ст. 24 КЗпП України).

Як вбачається з п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, на підставі якого розірвано трудовий договір з позивачем, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до цієї норми працівника можна звільнити лише тоді, коли він після застосування до нього стягнення не виправився і знову допустив порушення трудової дисципліни.

Для правомірного розірвання трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; повинні бути дотримані строки для застосування дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Статтею 148 КЗпП України передбачені строки для накладення адміністративного стягнення та визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

При звільненні працівника на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України слід враховувати, що на працівника покладаються обов`язки, які складають зміст його трудової функції, а також обов`язок додержуватись внутрішнього трудового розпорядку, який встановлено законодавством та локальними нормативними актами.

Щодо наказу від 18.05.2020 р. № 31, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такі заходи стягнення, як догана, звільнення та інші дисциплінарні стягнення, передбачені для окремих категорій працівників, визначені законодавством, статутами і положеннями про дисципліну. Тобто, перелік заходів стягнення не є вичерпним. Оскільки колективним договором між командуванням Великоновосілківського РВК і трудового колективу визначено, як додатковий захід стягнення - зауваження, застосування такого заходу до працівників, за наявності для цього підстав, є правомірним.

Відповідно до положень ст. 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 142 КЗпП України визначено, що трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил. У деяких галузях народного господарства для окремих категорій працівників діють статути і положення про дисципліну.

Вирішуючи питання, чи додержані уповноваженим органом передбачені статтями 147149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення до позивача, зокрема чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, суд зазначає, що дійсно, позивач 08.05.2020 р. без дозволу керівника (вказане сторонами не заперечувалось) покинула приміщення РВК, була відсутня 5 хвилин для того, щоб передати грошові кошти своєму чоловіку для придбання медикаментів сину, який відноситься до категорії дітей-інвалідів, що можна визначити як поважну причину відсутності позивача на робочому місці. Крім того, наказ про оголошення зауваження позивачці прийнятий на підставі недотримання нею вимог наказу № 190 від 26.12.2020 р., якого не існує, при цьому жодних змін до наказу від 18.05.2020 р. № 31 не вносилось, та оголошення зауваження роботодавцем на підставі наказу, якого не існує, є неприпустимим. Отже, уповноваженою особою не було дотримано положення ст. 147 КЗпП під час видачі наказу від 18.05.2020 р. № 31 та накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем на позивача було неправомірним.

Щодо наказу від 20.05.2020 р. № 32 «Про оголошення догани» за непроходження періодичного медичного огляду, суд зазначає наступне.

Статтею 169 Кодексу законів про працю України передбачається, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний за свої кошти організувати проведення попереднього (при прийнятті на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, а також щорічного обов`язкового медичного огляду осіб віком до 21 року.

Відповідно до ст. 159 КЗпП України працівник зобов`язаний, зокрема, проходити у встановленому порядку попередні та періодичні медичні огляди. Вказаний обов`язок працівника закріплено й у положеннях ст. 14 Закону України «Про охорону праці», у яких визначено також, що працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Отже, недотримання керівництвом вимог щодо забезпечення проходження медичних оглядів окремої категорії працівників може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності керівництва, але не звільняє працівників, які відносяться до зазначеної категорії, від відповідальності, встановленої законом.

Позивач, як працівник складу відділення забезпечення, у якому передбачалася можливість зберігання харчових продуктів, повинна була проходити обов`язкові періодичні медичні огляди у відповідності до положень Постанови КМУ № 559 від 23.05.2001 р. та підлягала відповідальності за невиконання даного обов`язку. Належних, допустимих та достатніх доказів щодо відсторонення позивача від роботи з харчовими продуктами суду не надано, у функціональних обов`язках вказане не відображено, отже в цій частині доводи позивача не знайшли свого підтвердження.

Натомість, враховуючи, що днем вчинення даного проступку є 28.09.2019 р. , оскільки відповідно до даних медичної книжки ОСОБА_1 , датою наступного медичного огляду визначено 27.09.2019 р., дисциплінарне стягнення накладено на неї 20.05.2020 р., шестимісячний строк притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності сплинув 27.03.2020 р. Таким чином, даний наказ є незаконним як такий, що прийнятий з порушенням ст. 148 КЗпП України.

Щодо наказів від 26.05.2020 р. № 39 та 27.05.2020 р. № 40, суд зазначає наступне.

З функціональних обов`язків позивача, як завідувача складу відділення забезпечення, вбачається, що вона відповідає, зокрема, за зразковий стан майна, яке за нею закріплене, за правильність та своєчасність оформлення всіх документів, за протипожежний стан складів та порядок і чистоту у них; підпорядковується начальнику відділення забезпечення. Також, визначено і обов`язки даної посадової особи, зокрема, організовувати підготовку місць складання МТЗ, яке отримується згідно мобнарядів, місць видачі МТЗ та РВК; по прибуттю машин з МТЗ організувати його розвантаження, оформити документи на прийом, розкласти матеріально-технічні засоби згідно номенклатури та підготувати їх до видачі в РВК згідно накладних та графіку видачі; знати номенклатуру правильного зберігання на складі матеріальних цінностей, слідкувати за їх якістю; суворо виконувати правила зберігання та видачі матеріальних цінностей, тощо (а.с. 18, 72 т. 1 справа № 220/1022/20).

Як вбачається з листа Міністерства фінансів України від 28.02.2007 № 31-34000-20-16/3985, офіційне визначення терміну "товарно-матеріальні цінності" відсутнє. Виходячи з аналізу нормативно-правових документів, в яких вживається цей термін, зокрема, Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 11 серпня 1994 року N 69 ( z0202-94), можна зробити висновок про те, що термін "товарно-матеріальні цінності" за економічним змістом відповідає терміну "запаси". Відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 "Запаси", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 жовтня 1999 року N 246 ( z0751-99 ), запаси - активи, які: утримуються для подальшого продажу за умов звичайної господарської діяльності; перебувають у процесі виробництва з метою подальшого продажу продукту виробництва; утримуються для споживання під час виробництва продукції, виконання робіт та надання послуг, а також управління підприємством.

Отже, продукти харчування, які можуть зберігатися в РВК, можна віднести до товарно-матеріальних цінностей, згідно наданого формулювання.

Термін «матеріально-технічні засоби» вживається в такому значенні: продукція, об`єкти будь-якого виду та призначення, вироби, устаткування, технології, засоби зв`язку, комп`ютерна, організаційна та електронно-обчислювальна техніка, запасні частини для транспортних засобів і зазначеної техніки, пально-мастильні матеріали, канцелярські та паперові вироби, друкована продукція, канцелярське приладдя, формений одяг, меблі, побутова техніка, будівельні матеріали, інвентар, інструменти та засоби для господарської діяльності.

Таким чином, позивач зобов`язана була забезпечити чистоту та порядок у складських приміщеннях, закріплених за нею. Оскільки позивач була підпорядкована керівнику начальнику відділу забезпечення Джеріх С.В., забезпечення чистоти та порядку приміщень нерухомого майна, складів, закріплених за ним, згідно додатку 7 до наказу № 190 від 26.12.2019 р., зокрема, щодо приміщень 6-7, входили до кола обов`язків позивача ОСОБА_1 . Дійсно, ОСОБА_5 , як керівник відповідав за стан нерухомого майна, закріпленого за ним, у штаті РВК дійсно перебувала прибиральниця, але вказане не спростовує й обов`язку позивача виконувати його функціональні (посадові) обов`язки.

Так, 20.05.2020 р. уповноваженою комісією під час здійснення перевірки санітарного стану складу, де зберігаються харчові продукти встановлено у тому числі незадовільний стан приміщення, у тому числі сміття на підлозі, павутиння, пил, захаращення побутовим брудом, сліди життєдіяльності мишей. ОСОБА_1 з даним актом була ознайомлена 22.05.2020 р. Суд звертає увагу, що інші порушення санітарних норм, вказані в акті (доступ шкідників через дах) не могли бути усунуті позивачем, оскільки приміщення складу дійсно потребувало ремонту, що не заперечувалось сторонами, та не було придатне для зберігання харчових продуктів. Будь-які належні, достатні та допустимі докази того, що у даному приміщенні зберігались продукти харчування, суду не надані. У документах про отримання продуктів харчування за період з квітня по травень 2020 р. підпис ОСОБА_1 відсутній. Натомість, вказане не впливає на обов`язки позивача по забезпеченню чистоти та порядку у даному складському приміщенні. Посилання позивача на те, що у спірних наказах йдеться мова про склад, де зберігаються харчові продукти, а такого складу не існує, що у наказі не конкретизовано, про яке саме приміщення йдеться, а тому наказ є незаконним, суд вважає необґрунтованим. Формулювання у наказі зазначення складу як «складу, де зберігаються харчові продукти» є визначенням складу, при цьому ОСОБА_5 , як безпосередній керівник позивача, був визначений позаштатним начальником речової та продовольчої служби наказом №190 від 26.12.2019 р.. та за ним було закріплено приміщення 6 та 7, визначені як бокси та сховища (а.с. 228, 233 т. 2 ч. 3 справа 220/1022/20). Отже, позивач зобов`язана була забезпечити порядок та чистоту у даних приміщеннях, зокрема у складі, про який зазначено у акті перевірки та у наказі, не зважаючи на фактичну відсутність в них продуктів харчування та їх неналежний стан (потреба у ремонті).

Отже, наказ № 30 від 26.05.2020 р. був виданий правомірно, його зміст відповідає положенням ст.ст. 147-149 КЗпП України. Питання щодо обрання виду стягнення, з урахуванням положень ч. 3 ст. 149 КЗпП України у даному випадку не відноситься до предмету позову та не впливає на висновки суду по суті спору.

26.05.2020 р. комісією по службі КЕС було проведено повторну перевірку санітарного стану складу у присутності ОСОБА_1 та встановлено порушення, аналогічні встановленим в акті від 20.05.2020 р., а саме, щодо незабезпечення порядку та чистоти у даному приміщенні позивачем ОСОБА_1 . При цьому з виявленими недоліками позивач ОСОБА_1 була ознайомлена 22.05.2020 р., але їх не усунула, що і стало підставою для видачі наказу від 27.05.2020 р. про звільнення ОСОБА_1 у зв`язку з виявленням недоліків при перевірці санітарного стану складу, де зберігаються харчові продукти за систематичне невиконання покладених на неї трудовим договором обов`язків, без поважних причин.

Наказ від 27.05.2020 р. є правомірним, відповідає положенням ст.ст. 147-149 КЗпП України. Посилання позивача на те, що його зміст є суперечливим, що, виходячи зі змісту наказу, незрозуміло, ОСОБА_1 звільнено у зв`язку з виявленням недоліків стану складу чи за систематичне невиконання нею обов`язків, покладених на неї трудовим договором, а тому такий наказ є незаконним, суд вважає необґрунтованим, оскільки, у даному наказі хоча у преамбулі зазначено про виявлення недоліків при перевірці стану складу, що є підставою прийняття рішення для застосування дисциплінарного стягнення, але у розпорядчій частині міститься формулювання причини звільнення: «за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором, відповідно до пункту 3 частини 40 Кодексу Законів про працю України». Вказане не є підставою для визнання даного наказу неправомірним. Трудові відносини між сторонами було оформлено відповідним наказом, а тому обов`язки, покладені на неї трудовим договором, є обов`язками, вказаними у відповідній посадовій інструкції (а.с. 72 т. 1 справа 220/1022/20).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 квітня 2019 року у справі № 520/3689/16-ц (провадження № 61-17179св18) Верховний Суд зазначив, що «звільнення за систематичне невиконання трудових обов`язків передбачає здійснення працівником щонайменше двох дисциплінарних проступків, за наслідками вчинення яких виносяться наказ про оголошення догани та наказ про звільнення внаслідок систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку».

Доводи позивача щодо морального тиску на неї відповідача ОСОБА_3 та створення ним штучних підстав для її звільнення не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, а тому суд їх до уваги не приймає.

Висновки суду за результатами розгляду позову

Таким чином, судом встановлено системний характер невиконання позивачем ОСОБА_1 її посадових обов`язків щодо незабезпечення порядку та чистоти у приміщенні складу, де зберігаються харчові продукти, а саме 20.05.2020 р. та 26.05.2020 р., за що 26.05.2020 р. до неї було застосовано стягнення у виді догани, яке є законним та не скасовано, та 27.05.2020 р. видано наказ про звільнення у зв`язку з виявленням недоліків при перевірці санітарного стану складу, де зберігаються харчові продукти, за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором, відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України. Доводи позивача не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Отже, наявні правові підстави для звільнення позивача на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України. Встановлення судом незаконності наказів від 18.05.2020 р., від 20.05.2020 р. на вказані висновки суду не впливають. Оскільки інші вимоги позивача є похідними від позовних вимог, вони задоволенню не підлягають. Підстави для застосування наслідків спливу строків звернення позивача до суду, визначених ст. 233 КЗпП України відсутні, оскільки суд прийшов до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог.

Щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи
Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог, судові витрати стягненню на користь позивача не підлягають, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Докази понесення судових витрат відповідачами суду не надані.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 4, 10, 12, 13, 19, 76-83, 89, 258-259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_5 , 1 відділу Волноваського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, адреса: Донецька область, м. Волноваха, вул. Пушкіна, 13, про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.А. Дурач