УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року

м. Харків

справа № 638/2213/22

провадження № 2-з/638/85/22

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Яковлевої В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,-

установив:

16 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що постановами приватного виконавця Амельченко В.П. від 24 листопада 2021 року№ 67640035 та від 03 грудня 2021 року № 67757045 були відкриті виконавчі провадження з примусового виконання оскаржуваних виконавчих написів.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що на теперішній час триває примусове виконання незаконного документу. Отже, за час розгляду справи грошові кошти за виконавчими написами можуть бути повністю стягнуті з ОСОБА_1 , що утруднить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

У зв`язку із чим, просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Данич О.Ф. від 15 червня 2021 року за № 19607 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість в сумі 17 452 грн 14 коп, у виконавчому провадженні № 67640035 до закінчення розгляду справи; зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Данич О.Ф. від 15 червня 2021 року за № 19745 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість в сумі 20 525 грн 87 коп, у виконавчому провадженні № 67757045 до закінчення розгляду справи.

Зазначає, що підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні.

Розглянувши матеріали вказаної вище заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною першої, другої статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статті 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду , а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим кодексом для відповідного позову або до суду за місцезнаходженням предмета спору, якщо суд, до підсудності якого відноситься справа визначити неможливо.

Поняття підсудності у цивільному судочинстві - це розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ. Підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

Положеннями статті 27 ЦПК України визначено загальні положення підсудності справ за місцем проживання або місцезнаходження відповідача.

За загальним правилом відповідно до частини другої статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з частиною дванадцятою статті 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що за загальним правилом позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, нормами ЦПК України у справах за позовами про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, передбачена альтернативна підсудність, тобто позивач має право за своїм вибором звернутися з позовом до стягувача за його місцезнаходженням або за місцем виконання.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема виконавчих написів нотаріусів.

Статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено місце виконання рішення.

Відповідно до частин першої та другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

У пункті 37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснено, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві. Якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Стаття 28 ЦПК України містить перелік цивільних справ, в яких встановлена підсудність за вибором позивача. Тобто останньому надається право вибору підсудності залежно від категорії справи або за наявності інших зазначених у законі умов.

Підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних в законі судів. Така процесуальна пільга встановлена законодавцем для позивачів у деяких справах з метою зробити судовий захист їх суб`єктивних прав більш зручним.

Поняття «місце виконання» включає в себе місце проживання, перебування, роботи, місцезнаходження майна боржника.

При цьому, ототожнення поняття «місце виконання» ще й з поняттям «місцезнаходження приватного виконавця», тобто, що виконавчий напис виконується за територією знаходження приватного виконавця є помилковим, оскільки приватний виконавець має право вчиняти виконавчі дії на всій території України, відтак місцем виконання виконавчого документу є не місцезнаходження приватного виконавця.

Так, зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що заявник має намір звернутися з позовом до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом про визнання виконавчих написів таким, що не підлягає виконанню.

У заяві зазначена адреса ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Місцезнаходженням відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є: 79018, Львівська обл., м. Львів, вул. Смаль - Стоцького, буд. 1, корпус 28, що не відноситься до територіальної юрисдикції Дзержинського районного суду м. Харкова.

Предметом позову в майбутньому є визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, отже позов може бути пред`явлений також за правилами альтернативної підсудності за місцем його виконання.

Як вбачається з доданих до заяви постанов про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11 грудня 2021 року ВП № 67640035 та від 04 січня 2022 року ВП № 67757045 встановлено, що боржник отримує дохід у ТОВ «Поліграфічне підприємство «Фоліо Плюс», постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника, постанову направити для виконання до ТОВ «Поліграфічне підприємство «Фоліо Плюс».

Таким чином, враховуючи положення статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», матеріали заяви свідчать про те, що місцем виконання виконавчого напису є місце роботи боржника, а не місце її проживання, а саме: ТОВ «Поліграфічне підприємство «Фоліо Плюс».

Місцезнаходженням ТОВ «Поліграфічне підприємство «Фоліо Плюс», згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є: 61099, Харківська обл., м. Харків, вул. Лодзька, буд. 7, що належить до території Немишлянського району міста Харкова, тобто до юрисдикції (підсудності) Фрунзенського районного суду міста Харкова.

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підсудна Дзержинському районному суду м. Харкова.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частинами першою та другою статті 32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає направленню за підсудністю до Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Керуючись статтями 27, 28, 31, 32, 152, 259-260 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви передати для розгляду за підсудністю до Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 17 лютого 2022 року.

Суддя В.М. Яковлева