Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" лютого 2022 р. Справа № 608/3002/21
Номер провадження2/608/173/2022
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого суду судді Парфенюка В. І.
з участю секретаря Южди Л. С.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, -
У грудні 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , третьої особи ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В лютому 2022 року ОСОБА_1 подала уточнену позовну заяву до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, в якій вказала, що з 22 грудня 2021 року є власником нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 . Раніше ця квартира належала ОСОБА_3 , яка продала її позивачці. 13 серпня 2018 року ОСОБА_3 зареєструвала у належній їй квартирі дочку ОСОБА_2 . На даний час відповідачка там не проживає, особистих речей не утримує, витрат по утриманню квартири не несе. Знятися з реєстрації за адресою місцезнаходження квартири вона не має можливості, оскільки перебуває за кордоном. Така ситуація порушує право позивачки на вільне розпорядження і користування майном, а тому ОСОБА_1 просить усунути їй перешкоди в користуванні квартирою шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням, а також стягнути з відповідачки суму сплаченого судового збору.
Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася повторно, відзиву не подала, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивачки, свідка, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних мотивів.
Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 22 грудня 2021 року, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
Згідно копії будинкової книги вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що в грудні 2021 року його дружина продала позивачці квартиру АДРЕСА_1 . В цій квартирі залишилась зареєстрованою їх дочка, яке є відповідачкою в цій справі, ОСОБА_2 .. Дочка в даний час перебуває за межами України, не має змоги приїхати, а тому вони не мають заперечень щодо винесення судом рішення про зняття її з реєстрації в вищезазначеній квартирі.-
За положеннями ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно із ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним, зокрема шляхом усунення перешкод у користуванні власністю, виселення та у разі необхідності, зняття особи з реєстраційного обліку.
Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Частиною 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Обираючи спосіб захисту прав, позивачка ОСОБА_1 вважає, що усунення перешкод у користуванні належним їй майном можливе шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Місцем проживання особи визнається житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.
У відповідності з вимогами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, у тому числі, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Згідно п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачка ОСОБА_2 на момент звернення до суду з цим позовом у квартирі позивачки не проживала, своєю реєстрацією у квартирі чинить їй перешкоди у користуванні майном, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
У відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 гривень.
Керуючись ст.ст. 321, 383, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 279, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов задовольнити.
Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) гривень витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. І. Парфенюк