Справа № 212/9950/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2022 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі, головуючого судді Дехта Р.В., за участі секретаря судового засідання Зюркевич В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛ.ЕН.ГРУП», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню
04 листопада 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 16 вересня 2021 року дізналась про відкриття виконавчого провадження № 66993400 від 01.10.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 217 від 16.09.2021 про стягнення заборгованості з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія» «ЕЛ.ЕН.ГРУП» у розмірі 63 157 грн. 05 коп. шляхом надіслання поштою приватним виконавцем. З виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. від 16 вересня 2021 року дізналася, що правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «РАФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» на підставі Договору відступлення права вимоги № 114/2-31-F від 09 квітня 2020 року є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛ.ЕН.ГРУП». Позивачка вважає, що зазначений виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріус порушила порядок вчинення виконавчого напису, не переконалася у безспірності вимог стягувача, сама заборгованість не є безспірною (позивачем не визнається), позивач не отримувала письмового повідомлення про наявність заборгованості від банку та не повідомлялася про вчинення виконавчого напису. На підставі зазначених обставин просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою суду від 08.11.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 08.12.2021 , розгляд справи було відкладено через неявку відповідача та третіх осіб на інші дати , в том числі й на 18 лютого 2022 року.
Позивачка ОСОБА_1 до суду не з`явилась, до початку розгляду справи надала суду клопотання, у якому позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечувала.
Представник відповідача про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, до суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надав.
Третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Суд, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, приватним нотаріусом міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександровича від 16.09.2021 року вчинено виконавчий напис № 66993400 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія» «ЕЛ.ЕН.ГРУП» заборгованості у розмірі 63 157 грн. 05 коп.
На підставі виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. відкрито виконавче провадження № 66993400 від 01.10.2021р., про що винесено відповідну постанову.
Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Відповідно до ст. 89 Закону України "Про нотаріат" у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.
Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Саме на цей пункт послався нотаріус при вчиненні виконавчого напису.
Підставою для скасування зазначеного п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути підтверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення постановою Кабінету міністрів України виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, нівелює вимогу законодавства щодо необхідності підтвердження наявності та безспірності заборгованості, набуття чинності кредитним договором, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів та не відповідає положенням статті 87 зазначеного Закону.
Отже, посилання нотаріуса на п. 2 зазначеного Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів - безпідставне, а вичерпний перелік документів, яким нотаріус може керуватися, оцінюючи обставини наявності заборгованості відсутній, оскільки не передбачений жодним діючим нормативно-правовим актом.
Крім того, на думку суду, безпідставність вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до спірного виконавчого напису була обумовлена й іншими обставинами, наведеними нижче.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду України від 05.07.2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.
Позивач зазначив, що не отримував письмового повідомлення про наявність заборгованості від банку та не був повідомлений про вчинення виконавчого напису, а доказів того що позивач дійсно отримував вимогу про сплату боргу відповідачем до суду надано не було.
З наданих суду позивачем документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису позивач мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості. Відповідачем взагалі не подано до суду належних, допустимих та достовірних доказів на спростування доводів позивача.
Водночас пунктом 4 частини 3 статті 2 ЦПК України визначено одну з основних засад цивільного судочинства змагальність сторін. Частинами 3 та 4 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконалася належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушила норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Зазначаючи про надання нотаріусу певних документів для вчинення виконавчого напису, позивач не надав суду жодного з цих документів.
Крім того, частиною 12 статті 28 ЦПК України визначено правило щодо підсудності позовів до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (справа може розглядатися за вибором позивача за місцем виконання такого виконавчого напису). Це також свідчить про те, що пред`явлення такого позову є способом захисту, що передбачений законом.
За ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору.
Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню суми сплаченого судового збору.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що належать до задоволення.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89,133, 141, 258-259, 263-265,279, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛ.ЕН.ГРУП», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександровича, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем 16 вересня 2021 року, зареєстровано в реєстрі №217 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛ.ЕН.ГРУП» у розмірі 63 157 грн. 05 коп.
Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛ.ЕН.ГРУП» на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 362 грн. 00 коп. за подачу позовної заяви.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 18.02.2022 року.

Суддя: Р. В. Дехта