Справа № 152/485/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 лютого 2022 року м. Шаргород

Справа №152/485/21

Провадження №2/152/8/22

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Полігаса В.М.,

представника відповідача

ОСОБА_2 адвоката Філатова А.В.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Шаргородської міської ради Вінницької області, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним,

встановив:

І. Стислий виклад позицій позивача, відповідача Шаргородської міської ради та заперечень відповідача ОСОБА_2 .

1. Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернувся до Шаргородського районного суду Вінницької області з позовом до Шаргородської міської ради Вінницької області, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, у якому просить визнати недійсною заяву ОСОБА_1 про відмову від прийняття спадщини від 09.11.2012 року, посвідчену секретарем Івашковецької сільської ради Кримчук Н.П.; стягнути з відповідачів на його користь судові витрати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що 07 листопада 2016 року він звернувся до приватного нотаріуса Шаргородського районного нотаріального округу Вінницької області Цимбалюка І.М. із заявою про оформлення спадщини після смерті його матері ОСОБА_3 , яка мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою приватного нотаріуса Шаргородського районного нотаріального округу Вінницької області Цимбалюка І.М. від 07 листопада 2016 року йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки в квітні 2013 року в права спадкоємця після смерті матері ОСОБА_3 вступив його брат ОСОБА_4 , а також в матеріалах спадкової справи №34/2013 міститься заява ОСОБА_1 про відмову від прийняття спадщини від 09.11.12 року.

На теперішній час позивачу відомо, що власником спадкового майна є відповідач ОСОБА_2 донька його покійного брата ОСОБА_4 .

Про існування заяви про відмову від прийняття ним спадщини від 09.11.2012 року він дізнався у серпні 2016 року вже після смерті брата ОСОБА_4 і заперечує факт написання такого змісту заяви, в зв`язку з чим звертався до правоохоронних органів, однак вважає, що адекватного реагування на його заяви з боку правоохоронних органів не було.

Заяву про відмову від прийняття спадщини від 09.11.2012 року вважає недійсною, оскільки відповідно до вимог ст.ст.4, 10, 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України, та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (ст.ст.1, 8 Конституції України).

За своєю природою заява про відмову від прийняття спадщини від 09.11.2012 року є одностороннім правочином в розумінні ст.202 ЦК України, а тому на неї розповсюджується дія Конституції України, Цивільного кодексу України та іншого законодавства України.

Відповідно до вимог ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Такі ж висновки містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

За вищевказаних обставин заяву про відмову від прийняття спадщини від 09.11.2012 року вважає недійсним правочином, оскільки ця заява підписана не ним, ОСОБА_1 , а іншою особою, яка не мала на це права, а відтак заява не відповідала та не відповідає його волі і не спрямована на реальне настання наслідків, що нею обумовлені.

Крім цього, відповідно до вимог ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим ст.203 ЦК.

Відповідно до п.п.1.1.-1.3., 1.5. Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом МЮ України №3306/5 від 11.11.2011 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції Україні за №1298/20036 від 14.11.2011 року, перелік нотаріальних дій, що вчиняються посадовими особами органів місцевого самоврядування, визначено ст.37 Закону України «Про нотаріат». Нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій. Відповідно до ст.7 Закону України «Про нотаріат» посадові особи органів місцевого самоврядування, які учиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради, законодавством Автономної Республіки Крим, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Посадові особи органів місцевого самоврядування зобов`язані сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду.

Нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. При вчиненні нотаріальної дії посадові особи органів місцевого самоврядування встановлюють особу, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, у порядку, визначеному ст.43 Закону України «Про нотаріат» (п.п.2.1., 2.3. Порядку).

При засвідченні справжності підпису на документах перевіряється справжність підписів осіб, які звернулись за вчиненням нотаріальної дії. Під час засвідчення справжності підпису на документах визначається обсяг цивільної дієздатності фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, у порядку, встановленому ст.44 Закону України «Про нотаріат». Порядок підписання нотаріально посвідчуваних документів визначено ст.45 Закону України «Про нотаріат» (п.п.2.4.-2.6. Порядку).

Посадова особа органу місцевого самоврядування засвідчує справжність підпису на документах, зміст яких не суперечить законові і які не мають характеру угод та не містять у собі відомостей, що порочать честь і гідність людини. Посадова особа органу місцевого самоврядування, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчує факти, викладені в документі, а лише підтверджує, що підпис зроблено певного особою (п.п.4.1.-4.2. Порядку).

Всупереч вказаним вимогам ОСОБА_5 , яка станом на листопад 2012 року була секретарем Івашковецької сільської ради, на заяві про відмову від прийняття спадщини від 09.11.2012 року посвідчила не справжній його підпис, чим допустила порушення вимог вищевказаного законодавства України.

За таких обставин його заява про відмову від прийняття спадщини від 09.11.2012 року, посвідчена секретарем Івашковецької сільської ради Кримчук Н.П., є недійсною і потребує визнання такою рішенням суду.

В ході судового розгляду позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Полігас В.М. підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили визнати недійсною відмову позивача від прийняття спадщини від 09.11.2012 року, а також стягнути з відповідачів судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 суду пояснив, що наявні дві заяви від 09.11.2012 року про його відмову від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , проте, він жодної з них не писав та не підписував, оскільки не має комп`ютера, тому не міг її надрукувати. До того ж, заяви мають різний текст, різні підписи. Свої підписи у вказаних заявах він заперечує, як і в Журналі нотаріальних дій Івашковецької сільської ради. Висновки почеркознавчої експертизи з приводу належності йому підпису в оспорюваній заяві про відмову від прийняття спадщини вважає сфальшованими або недобросовісними, оскільки він запевняє суд, що не відмовлявся від спадщини після смерті матері. Так як він не писав та не підписував заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті матері, тобто не мав відповідного волевиявлення, тому це стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом, оскільки він бажає захистити свої спадкові права після смерті батьків: ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . В строки для прийняття спадщини після смерті матері він не звертався, так як у 2011 році отримав травму хребта, тривалий час лікувався, потім тривалий час реабілітувався після оперативного втручання, був у хворобливому фізичному стані впродовж 2011-2012 років, що не дозволяв йому самостійно рухатися та пересуватися навіть по будинку, не те, що на велику відстань. Вказана обставина підтверджує той факт, що він не звертався у Івашковецьку сільську раду з метою посвідчення заяви про відмову від прийняття спадщини від 09.11.2012 року.

Адвокат Полігас В.М. в ході судового розгляду та в судових дебатах просив позов ОСОБА_1 задовольнити з підстав, які в ньому наведені, тобто у зв`язку із відсутністю волевиявлення на відмову від спадщини після смерті матері позивача ОСОБА_4 та не підписання позивачем відповідних заяв. Проведені судові почеркознавчі експертизи, які підтверджують справжність підпису ОСОБА_1 на заяві про відмову від спадщини від 09.11.2012 року вважає недобросовісними з огляду на те, що нелогічним є звернення з позовами до суду про визнання недійсною вказаної заяви про відмову від прийняття спадщини та клопотання про призначення почеркознавчих експертиз особою, яка підписувала відповідну заяву, тобто позивач достовірно знає, що не підписував заяви про відмову від прийняття спадщини.

Також, адвокат Полігас В.М. у судових дебатах пояснив, що позивач на теперішній час є особою з інвалідністю 3 групи, так як в 2011 році отримав травму хребта та був прооперований, після чого йому було встановлено 2 групу інвалідності, тобто на момент смерті матері ОСОБА_3 позивач не міг самостійно рухатися. Впродовж всього 2012 року позивач не міг пересуватися без сторонньої допомоги навіть по будинку, тому не міг дійти до сільської ради, щоб підписати заяву від 09.11.2012 року про відмову від прийняття спадщини.

До того ж, адвокат Полігас В.М. звертає увагу суду на те, що наявні дві заяви про відмову позивача від спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , які датовані 09.11.2012 року, але частково відрізняються за змістом. Зокрема, у тій заяві, що знаходиться в матеріалах спадкової справи у приватного нотаріуса Цимбалюка І.М., зазначається прізвище, ім`я та по-батькові матері позивача, а біля запису про встановлення особи, яка підписала документ та перевірки дієздатності біля імені ОСОБА_1 знаходиться цифра «1» після по-батькові, тоді як у тій заяві, що знаходиться у матеріалах нотаріальних дій Івашковецької сільської ради зазначення прізвища, імені та по-батькові спадкодавця відсутнє та відсутня цифра «1» біля імені позивача. При цьому, на час вчинення нотаріальної дії посвідчення заяви від 09.11.2012 року діяв Порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування від 11.11.2011 року, який передбачав, що при посвідченні підпису особи у відповідній заяві уповноважений на вчинення нотаріальних дій працівник сільської ради повинен був встановити особу, обсяг дієздатності особи, отримати плату, сформувати відповідний наряд. Заява про відмову від спадщини готується у двох ідентичних екземплярах, один з яких видається особі, а другий зберігається у сільській раді постійно. Тоді як примірники заяви ОСОБА_1 про відмову від спадщини від 09.11.2012 року є відмінними; наряду сільської ради на запит суду не надано, а лише Журнал нотаріальних дій сільської ради та заяву про відмову від прийняття спадщини. Вказані обставини, на переконання адвоката, свідчать про порушення порядку посвідчення правочину заяви про відмову від прийняття спадщини, що також є самостійною підставою для визнання його недійсним.

Крім того, адвокат Полігас В.М. звертає увагу суду на те, що спадкова справа після смерті матері позивача ОСОБА_3 заведена на підставі заяви брата позивача нині покійного ОСОБА_4 , який подав відповідну заяву нотаріусу 25.04.2013 року, і свідоцтва про право на спадщину нотаріусом також видані 25.04.2013 року, тобто того самого дня, що викликає сумнів у добросовісності дій спадкоємця та нотаріуса. При цьому, у спадковій справі наявна заява ОСОБА_1 про відмову від спадщини від 09.11.2012 року, яка не відомо, яким чином з`явилася, оскільки особисто позивач її не подавав, про це було б зазначено нотаріусом, а також відсутній поштовий конверт, у якому ця заява, що адресована державному нотаріусу, з 09.11.2012 року поштою надійшла не до державного, а до приватного нотаріуса, і надійшла лише 25.04.2013 року та поміщена у спадкову справу.

Наведену вище обставину адвокат Полігас В.М. також вважає підставою для визнання заяви про відмову від спадщини від 09.11.2012 року недійсною, оскільки це суперечить законодавству.

2. Виклад позиції відповідача Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області.

Відповідач Шаргородська міська рада Жмеринського району Вінницької області не скористалася своїм правом подати відзив на позов і не подала до суду відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 28.04.2021 року (а.с.18), натомість представник відповідача ОСОБА_7 25.05.2021 року та 06.09.2021 року подала до суду заяви про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та в судовому розгляді по суті без участі представника відповідача, при цьому покладається на вирішення суду при ухваленні судового рішення (а.с.42, 120).

3. Виклад заперечень відповідача ОСОБА_2

21.05.2021 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Філатов А.В. подав до Шаргородського районного суду відзив на позов ОСОБА_1 (а.с.29-30).

У відзиві адвокат Філатов А.В. зсилається на те, що в позовній заяві зазначено, що 07.11.2016 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Шаргородського районного нотаріального округу Вінницької області Цимбалюка І.М. із заявою про оформлення спадщини після смерті його матері ОСОБА_3 , яка мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1 . Постановою приватного нотаріуса Шаргородського районного нотаріального округу Вінницької області Цимбалюка І.М. від 07.11.2016 року позивачеві відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки в квітні 2013 року в права спадкоємця після смерті ОСОБА_3 вступив брат позивача ОСОБА_4 , а також в матеріалах спадкової справи №34/2013 міститься заява ОСОБА_1 про відмову від прийняття спадщини.

Однак зазначене позивачем не відповідає дійсності, так як з постанови приватного нотаріуса Шаргородського районного нотаріального округу Вінницької області Цимбалюка І.М. від 07.11.2016 року вбачається, що підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стало те, що ОСОБА_1 відповідно до ст.1269 Цивільного кодексу України, не надав нотаріусу доказів факту підтвердження прийняття спадщини, а саме, відповідно до ст.1268 ЦК України, на день смерті ОСОБА_4 позивач з нею не проживав, заяви про прийняття спадщини в межах встановленого терміну до нотаріальної контори не подавав, заява про відмову від прийняття спадщини була подана до нотаріальної контори з порушенням строку, встановленим ст.1273 ЦК України, а тому її наявність чи відсутність не обмежувала права спадкоємця ОСОБА_4 на отримання у спадок усього спадкового майна ОСОБА_3 .

Отже, причиною відмови ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину адвокат Філатов А.В. вважає не наявність заяви позивача про відмову від прийняття спадщини, яку останній нібито не підписував, а пропущення ним строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Адвокат Філатов А.В. у відзиві вказує, що задоволення або відмова в задоволенні такої позовної вимоги, як визнання недійсною заяви ОСОБА_1 про відмову від прийняття спадщини від 09.11.2012 року, посвідченої секретарем Івашковецької сільської ради Кримчук Н.П., взагалі не впливає на права та обов`язки ОСОБА_2 .

Крім того, відповідно до ч.ч.1-3 ст.12, ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 не підписував заяву про відмову від прийняття спадщини від 09 листопада 2012 року, позивачем до позовної заяви не надано.

Також відповідачу відомо, що Шаргородським районним судом Вінницької області розглядалася цивільна справа №152/186/17 за позовом ОСОБА_1 до Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області та ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Однією з позовних вимог була: заяву ОСОБА_1 про відмову від прийняття спадщини від 09.11.2012 року, посвідчену секретарем Івашковецької сільської ради Кримчук Н.П., визнати недійсною.

По вказаній справі проводилися судово-почеркознавчі експертизи, відповідно до висновків яких, підпис на даній заяві позивача від 09.11.2012 року був виконаний саме ОСОБА_1 .

Обставини, які викладені в позовній заяві, вважає надуманими, правові підстави позову такими, що не відповідають чинному законодавству, а тому просить в задоволенні позову відмовити.

Крім того, адвокат Філатов А.В. має заперечення щодо покладення на відповідача ОСОБА_2 витрат, які позивач поніс чи очікує понести до закінчення розгляду справи по суті.

В ході судового розгляду адвокат Філатов А.В. заперечував щодо задоволення позовних вимог та підтримав відзив на позов у повному обсязі, просив у позові ОСОБА_1 відмовити. Вважає, що позивачем не визначено ні предмету, ні підстав позову відповідно до вимог закону. ОСОБА_2 не має жодного відношення до позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки спадщини після смерті баби ОСОБА_4 не приймала, а прийняв її батько. Відповідачу ОСОБА_2 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , було приблизно 12 років, тому хто із дітей спадкодавця прийняв і оформив спадщину остання не була обізнана. До 2016 року, тобто до смерті батька відповідача ОСОБА_4 , котрий прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , спорів щодо спадщини не виникало, оскільки всі спадкоємці не мали заперечень щодо того, що спадщину прийняв та оформив ОСОБА_4 . Після смерті свого батька ОСОБА_4 відповідач ОСОБА_2 прийняла спадщину, що викликало судові спори позивача з відповідачем ОСОБА_2 щодо спадщини, яку остання прийняла за заповітом батька.

З постанови нотаріуса про відмову ОСОБА_1 у оформленні спадщини після смерті ОСОБА_4 вбачається, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини, тому його заява про відмову від прийняття спадщини не має значення, враховуючи, що у строки для прийняття спадщини він нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті матері не подавав.

Ствердження позивача про те, що він не писав особисто та не підписував заяв від 09.11.2012 року про відмову від прийняття спадщини спростовується висновками трьох судових почеркознавчих експертиз, відтак, доказів недійсності заяви з підстав відсутності волевиявлення позивача на відмову від спадщини суду не представлено.

Щодо заявлених у судових дебатах представником позивача адвокатом Полігасом В.М. інших підстав недійсності заяви про відмову від спадщини, які не зазначені в позовній заяві, зокрема, щодо хворобливого стану здоров`я позивача, який перешкоджав йому звернутися в Івашковецьку сільську раду і підписати заяву про відмову від спадщини, щодо відмінностей у двох заявах від 09.11.2012 року про відмову від спадщини, то адвокат Філатов А.В. вважає за необхідне заперечити, враховуючи, що ці обставини не були заявлені як підстави позову ОСОБА_1 , підстави позову не змінювалися та не збільшувалися в ході підготовчого провадження, але відповідні докази досліджувалися судом за наполяганням позивача та його представника. Тому, в ході судового розгляду та дослідження доказів не знайшла підтвердження та обставина, що внаслідок хворобливого стану здоров`я ОСОБА_1 не міг підписати заяву про відмову від прийняття спадщини, оскільки відсутній відповідний висновок судової медичної експертизи, а показання свідків про те, що ОСОБА_1 не міг станом на 09.11.2012 року самостійно рухатися, не можуть братися судом до уваги, оскільки вони не підтверджуються відповідними медичними висновками. Будь-які медичні документи, які б свідчили, що позивач станом на 09.11.2012 року не міг ходити та писати, відсутні.

Крім того, виходячи з вимог Порядку про вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, що діяв на момент посвідчення в Івашковецькій сільській раді заяви ОСОБА_1 про відмову від прийняття спадщини від 09.11.2012 року, посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчувала лише справжність підпису позивача, а не факти, викладені в змісті заяви, тому зазначення прізвища, імені та по-батькові спадкодавця, чи відсутність такого зазначення у заяві про відмову від прийняття спадщини, не має значення.

Адвокат Філатов А.В. просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідачів

1. Позивач ОСОБА_1 разом із позовною заявою подав до суду клопотання про допит свідків та про витребування доказів (а.с.12, 13).

2. 20.05.2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Полігас В.М. подав заяву про проведення підготовчого засідання без його та позивача участі (а.с.23).

3. 24.06.2021 року представник позивача адвокат Полігас В.М. подав до суду заяву про розгляд справи у підготовчому засіданні у його відсутності та клопотання про витребування доказів (а.с.77, 78-79).

4. 13.07.2021 року представник позивача адвокат Полігас В.М. подав до суду заяву про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю у іншій справі (а.с.85).

5. 10.08.2021 року представник позивача адвокат Полігас В.М. подав до суду заяву про відвід судді (а.с.96-100).

6. В підготовчому судовому засіданні 07.10.2021 року представник позивача адвокат Полігас В.М. подав клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи та експертизи давності документа (а.с.132-134), яке просив не розглядати у цьому засіданні та надати строк для уточнення клопотання (а.с.135-136).

7. 07.10.2021 року адвокат Полігас В.М. подав до суду заяву про надання матеріалів цивільної справи для ознайомлення (а.с.138).

8. 20.10.2021 року адвокат Полігас В.М. на електронну адресу суду надіслав уточнене клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи та експертизи давності документів (а.с.140-142), яке не підписане ним.

9. В підготовчому судовому засіданні 05.11.2021 року адвокат Полігас В.М. заявив усне клопотання про не розгляд судом клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи та експертизи давності документів, які подавалися ним раніше, оскільки він та позивач відмовляються від вказаного клопотання (а.с.150-151).

10. 30.11.2021 року позивач ОСОБА_1 подав клопотання про допит свідка ОСОБА_8 в режимі відеоконференції (а.с.174).

11. 28.12.2021 року адвокат Полігас В.М. подав до суду заяву про допит свідка ОСОБА_8 в режимі відеоконференції (а.с.203).

12. 20.05.2021 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Філатов А.В. подав до суду про проведення підготовчого засідання у його та відповідача відсутності (а.с.26).

13. 21.05.2021 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Філатов А.В. подав до суду заяву про суті відзив на позовну заяву про визнання правочину недійсним (а.с.29-30).

14. 04.06.2021 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Філатов А.В. подав до суду заяву про відкладення підготовчого засідання у означеній цивільній справі (а.с.74).

15. 14.09.2021 року у підготовчому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Філатов А.В. заявив усне клопотання про витребування для огляду в судовому засіданні з архіву Шаргородського районного суду цивільної справи №152/186/17, у якій наявні висновки судових почеркознавчих експертиз для доказування обставини підписання заяви про відмову від спадщини від 09.11.2012 року (а.с.122-123).

16. 21.10.2021 року адвокат Філатов А.В. подав до суду заяву про проведення підготовчого засідання у його відсутності (а.с.143).

17. 25.05.2021 року представник відповідача Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області Омельчук А.В. подала до суду заяву про розгляд означеної цивільної справи у відсутності представника відповідача (а.с.42).

18. 04.06.2021 року представник відповідача Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області Омельчук А.В. подала до суду заяву про ознайомлення з матеріалами означеної цивільної справи (а.с.73).

19. 06.09.2021 року представник відповідача Шаргородської міської ради Омельчук А.В. подала до суду заяву про розгляд означеної цивільної справи у відсутності представника міської ради, при розгляді справи покладається на вирішення суду (а.с.120).

Інші заяви по суті, крім позовної заяви та відзиву, учасниками справи не подавалися до суду, зокрема, позивачем ОСОБА_1 не подано до суду відповідь на відзив, а відповідачем ОСОБА_2 , як наслідок, не подано заперечення на відповідь на відзив, відповідачем Шаргородською міською радою не подавався відзив на позовну заяву ОСОБА_1 .

Разом з тим, неподання заяв по суті позивачем та відповідачами у черговості, що визначена ЦПК України та у строки, визначені судом, є правом учасників справи, в силу вимог ч.4 ст.174 ЦПК України.

Інші заяви з процесуальних питань, крім тих, що проаналізовані судом вище, учасниками справи до суду не подавалися.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

1. Відповідно до ухвали судді Шаргородського районного суду Войнаровського І.В. від 28.04.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Шаргородської міської ради Вінницької області, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та відкрито провадження у справі; розгляд цивільної справи призначено в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання; запропоновано відповідачам у п`ятнадцятиденний строк подати відзив на позов; роз`яснено відповідачам право подати зустрічний позов (а.с.18).

2. Згідно із ухвалою суду від 20.05.2021 року задоволено клопотання позивача про витребування доказу копії спадкової справи №34/2013, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (а.с.37).

3. Відповідно до ухвали суду від 24.06.2021 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Полігаса В.М. про витребування доказів від відповідача Шаргородської міської ради Книги реєстрації заповітів та нотаріальних дій по Івашковецькій сільській раді Шаргородського району Вінницької області за 2012 рік та оригіналу другого екземпляру заяви ОСОБА_1 про відмову від спадщини за 09.11.2012 року (а.с.81).

4. Ухвалою суду від 02.08.2021 року цивільну справу прийнято до провадження суддею Шаргородського районного суду Соколовською Т.О. у зв`язку із закінченням повноважень судді Войнаровського І.В.; продовжено підготовче провадження та призначено підготовче засідання (а.с.93).

5. Відповідно до ухвали суду від 10.08.2021 року задоволено заяву адвоката Полігаса В.М. про відвід судді Соколовської Т.О.; передано цивільну справу для проведення повторного автоматизованого розподілу до канцелярії суду (а.с.101-103).

6. Ухвалою судді Славінської Н.Л. від 26.08.2021 року прийнято означену цивільну справу до свого провадження; призначено підготовче засідання на 14.09.2021 року (а.с.113).

7. У підготовчому судовому засіданні 14.09.2021 року без виходу до нарадчої кімнати, що відповідає вимогам ч.4 ст.259 ЦПК України, судом задоволено клопотання позивача про допит свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; задоволено клопотання представника позивача адвоката Полігаса В.М. про здійснення нагадування відповідачу Шаргородській міській раді про необхідність виконання ухвали суду від 24.06.2021 року, якою задоволено клопотання адвоката Полігаса В.М. про витребування доказів від відповідача Шаргородської міської ради Книги реєстрації заповітів та нотаріальних дій по Івашковецькій сільській раді Шаргородського району Вінницької області за 2012 рік та оригіналу другого екземпляру заяви ОСОБА_1 про відмову від спадщини за 09.11.2012 року витребування доказів та виклик свідка; задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Філатова А.В. про витребування з канцелярії Шаргородського районного суду для огляду в судовому засіданні матеріалів цивільної справи №152/186/17; задоволено клопотання адвоката Полігаса В.М. про відкладення підготовчого засідання у зв`язку із витребуванням доказів та відкладено підготовче засідання на 07.10.2021 року (а.с.122-123).

8. У підготовчому судовому засіданні 07.10.2021 року без виходу до нарадчої кімнати, що відповідає вимогам ч.4 ст.259 ЦПК України, судом задоволено клопотання представника позивача адвоката Полігаса В.М. про відкладення розгляду клопотання про призначення почеркознавчої експертизи з метою надання строку для його уточнення та відкладено підготовче засідання на 21.10.2021 року (а.с.135-136).

9. 21.10.2021 року відкладено підготовче засідання у зв`язку із неприбуттям представника позивача адвоката Полігаса та запереченням ОСОБА_1 щодо розгляду справи у відсутності останнього, на 05.11.2021 року (а.с.144).

10. Відповідно до ухвали суду від 05.10.2021 року закрито підготовче провадження у справі; встановлено сторонам строк для подання заяв по суті відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив; встановлено порядок з`ясування обставин справи та дослідження доказів під час судового розгляду по суті; визначено дати першого та другого судових засідань; викликано для допиту в першому судовому засіданні свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 (а.с.152-153).

11. 29.11.2021 року. 06.12.2021 року, 20.12.2021 року, 24.01.2021 року, судові засідання відкладалися у зв`язку із технічною неможливістю допиту свідків, що приймали участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.169-171, 185, 197, 210-211).

12. Ухвалами суду від 30.11.2021 року, від 06.12.2021 року, від 29.12.2021 року визначено участь в судових засіданнях для допиту в якості свідка в режимі відеоконференції ОСОБА_10 (а.с.175-176, 186-188, 204-205).

13. У судовому засіданні 16.02.2022 року без виходу до нарадчої кімнати, що відповідає вимогам ч.4 ст.259 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про розгляд справи у відсутності представника відповідача Шаргородської міської ради з огляду на подану ним заяву, а також у відсутності відповідача ОСОБА_2 (а.с.221).

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, відхилені судом та мотиви їх відхилення

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини щодо недійсності правочинів, зокрема, щодо недійсності відмови від прийняття спадщини з підстави вчинення відмови при відсутності волевиявлення особи на вчинення вказаного правочину, який невідповідає закону, і відсутє спрямування на реальне настання правових наслідків.

Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивача ОСОБА_3 в с. Івашківці Шаргородського району Вінницької області, що вбачається із копії свідоцтва про смерть (а.с.5).

Спадщину після смерті ОСОБА_3 у строки, встановлені ЦК України, прийняв та оформив син ОСОБА_4 , що вбачається із копії матеріалів спадкової справи №34/2013 від 25.04.2012 року (а.с.46-72).

Позивач ОСОБА_1 у строки, встановлені ЦК України, спадщини не приймав, а звернувся до нотаріуса лише 07.11.2016 року, проте, приватним нотаріусом Шаргородського районного нотаріального округу Цимбалюком І.М. відмовлено позивачеві у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, про що винесено постанову (а.с.6).

Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії нотаріус зазначає те, що 25.04.2013 року до нього звернувся син померлої ОСОБА_4 ОСОБА_4 , котрий у своїй заяві вказав, що спадкоємцем є також ОСОБА_1 , але нотаріусом встановлено, що спадщину після смерті матері прийняв тільки ОСОБА_4 , який проживав зі спадкодавицею на момент відкриття спадщини, а ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття в установлений законом строк до нотаріальної контори не подавав, із спадкодавцем постійно не проживав, тому, відповідно до вимог ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяви про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

У зв`язку із наведеним, нотаріусом 25.04.2013 року була заведена спадкова справа, в межах якої видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_4 .

Крім того, нотаріус у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії зазначив, що у матеріалах спадкової справи є заява ОСОБА_1 про те, що він спадщини не прийняв, на неї не претендує, звертатися до суду для продовження строку для прийняття спадщини не буде, яка надійшла до нотаріальної контори 25.04.2013 року, тобто з порушенням строків для подання такої заяви, передбачених ст.1273 ЦК України, а тому її наявність чи відсутність не обмежувала право спадкоємця ОСОБА_4 на отримання у спадок усього спадкового майна (а.с.6).

Судом встановлено, що наявні два примірники відмови позивача ОСОБА_1 від спадщини від 09.11.2012 року, яка залишилася після смерті його матері ОСОБА_3 , що сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема, один примірник міститься у матеріалах спадкової справи до майна померлої ОСОБА_4 №34/2013 від 25.04.2012 року (а.с.53, на звороті), а другий примірник зберігається у Шаргородській міській раді, до складу якої ввійшло с. Івашківці, при цьому, вказаний примірник надано для огляду у судовому засіданні відповідачем Шаргородською міською радою на виконання ухвали суду та оглянуто в судовому засіданні 16.02.2022 року.

Заяви ОСОБА_1 про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_4 від 09.11.2012 року зареєстрована в Реєстрі нотаріальних дій Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області за №66, стягнуто державного мита 0,34 грн.

Справжність підпису ОСОБА_1 у вказаних двох примірниках заяв про відмову ОСОБА_1 від спадщини від 09.11.2012 року засвідчено секретарем виконкому Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області Кримчук Н.П., зазначено про те, що підпис зроблено ОСОБА_1 у її присутності, особу ОСОБА_1 , який підписав документ, нею встановлено та його дієздатність перевірено.

В журналі реєстрації нотаріальних дій Івашковецької сільської ради, зокрема, у Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій Івашковецької сільської ради на 2012 рік, який оглянуто в судовому засіданні 16.02.2022 року, під номером нотаріальної дії 66 зазначено вчинення 09.11.2012 року нотаріальної дії посвідчення підпису у заяві про відмову; прізвище, ім`я, по-батькові фізичної особи, для якої вчиняється нотаріальна дія ОСОБА_1 , документ, що встановлює його особу паспорт НОМЕР_1 , виданий 13.08.2002 року; сума сплаченого державного мита 0,34 грн.; наявний підпис особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії (аркуш 54 Журналу реєстрації нотаріальних дій).

ОСОБА_1 стверджує, що волевиявлення на підписання заяви про відмову від спадщини після смерті матері не мав, від спадщини не відмовлявся, заперечує свій підпис у вказаних примірниках заяви та в Журналі реєстрації нотаріальних дій, зсилаючись на те, що у 2011 році він тяжко захворів, продовжував хворіти у 2012 році, лікувався та проходив реабілітацію і в 2012 році як на момент смерті матері, так і на момент посвідчення заяви про відмову від спадщини, тому самостійно не міг рухатися і не міг підписати таку заяву у приміщенні сільської ради, до якої через хворобу фактично не міг дійти.

Для перевірки належності підпису у спірній заяві ОСОБА_1 у означеній цивільній справі почеркознавча експертиза не призначалася судом, оскільки позивач та його представник адвокат Полігас В.М. відкликали раніше подане клопотання про призначення відповідної експертизи.

Разом з тим, в судовому засіданні досліджено матеріали цивільної справи №152/186/17 в двох томах, у яких наявні три висновки судової почеркознавчої експертизи щодо підписів позивача у заяві про відмову від спадщини від 09.11.2012 року та у Журналі реєстрації нотаріальних дій, згідно з якими судом встановлено, що підписи позивача уоспорюваній заяві та в Журналі вчинені ним самим.

Так, з висновку експертів від 28.08.2017 року за №3821/3822/17-21 (аркуші 186-190 тому 1 справи №152/186/17) вбачається, що: 1. Підпис в заяві про те, що ОСОБА_1 спадщини після смерті матері не приймав і на неї не претендує, посвідчений 09 листопада 2012 року секретарем Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області Кримчак Н.П., яка знаходиться в матеріалах спадкової справи №34/2013 року від імені ОСОБА_1 , виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів.

2. Підпис в заяві про те, що ОСОБА_1 спадщини після смерті матері не приймав і на неї не претендує, посвідчений 09 листопада 2012 року секретарем Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області Кримчак Н.П., оригінал якої знаходиться в матеріалах спадкової сільської ради від імені ОСОБА_1 , виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів.

3. Підпис в реєстрі нотаріальних дій Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області за №66 від 09.11.2012 року, в графі «підпис» ОСОБА_1 , виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів.

4. Підпис в заяві про те, що ОСОБА_1 спадщини після смерті матері не приймав і на неї не претендує, посвідчений 09 листопада 2012 року секретарем Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької тбласті Кримчак Н.П., яка знаходиться в матеріалах спадкової справи №34/2013 року від імені ОСОБА_1 , виконаний самим ОСОБА_1 .

5. Підпис в заяві про те, що ОСОБА_1 спадщини після смерті матері не приймав і на неї не претендує, посвідчений 09 листопада 2012 року секретарем Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області Кримчак Н.П., оригінал якої знаходиться в матеріалах спадкової сільської ради від імені ОСОБА_1 , виконаний самим ОСОБА_1 .

6. Підпис в реєстрі нотаріальних дій Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області за №66 від 09.11.20.1 «підпис» Люльчаком О.С., виконаний самим ОСОБА_14 .

Також, з висновку експертів від 19.01.2018 року за №20465/20466/17-32 (аркуші 17-27 тому 2 справи №152/186/17) вбачається, що: 1. підпис від імені ОСОБА_1 у рядку «Підпис:» у заяві від 09.11.2012, яка складена від імені ОСОБА_1 (в нижньому правому куті документа міститься відтиск прямокутного штампу приватного нотаріуса Шаргородського районного нотаріального округу),

- підпис від імені ОСОБА_1 у рядку «Підпис:» у заяві від 09.11.2012, яка складена від імені ОСОБА_1 (документ знаходиться в матеріалах Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області),

- підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Підписи осіб (їх представників), які звернулися за вчиненням нотаріальної дії» у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області за 2012 рік, номер нотаріальної дії № 66, дата вчинення нотаріальної дії 09.11.2012, виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів.

2. Підпис від імені ОСОБА_1 у рядку «Підпис:» у заяві від 09.11.2012, яка складена від імені ОСОБА_1 (документ знаходиться в матеріалах Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області), виконано ОСОБА_1 .

3. Підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Підписи осіб (їх представників), які звернулися за вчиненням нотаріальної дії» у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області за 2012 рік, номер нотаріальної дії № 66, дата вчинення нотаріальної дії 09.11.2012, виконано ОСОБА_1 .

4. Встановити, чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у рядку «Підпис:» у заяві від 09.11.2012, яка складена від імені ОСОБА_1 (в нижньому правому куті документа міститься відтиск прямокутного штампу приватного нотаріуса Шаргородського районного нотаріального округу) самим Люльчаком Олександром Семеновичем або іншою особою, не виявилося можливим через простоту будови досліджуваного підпису та часткову незіставність за транскрипцією досліджуваного підпису із зразками підпису ОСОБА_1 .

З висновку експерта від 04.05.2018 року за №1.1-0045:18 (аркуші 108-114 тому 2 справи №152/186/17) вбачається, що: 1. Підпис від імені ОСОБА_1 в графі «Підпис» в заяві про те, що ОСОБА_1 спадщини після смерті матері не приймав і на неї не претендує, посвідчений 09 листопада 2012 року секретарем Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області (в нижньому правому куті документа міститься відтиск прямокутного штампу приватного нотаріуса Шаргородського районного нотаріального округу) виконаний Люльчаком Олександром Семеновичем.

2. Підпис від імені ОСОБА_1 в графі «Підпис» в заяві про те, що ОСОБА_1 спадщини після смерті матері не приймав і на неї не претендує, посвідчений 09 листопада 2012 року секретарем Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області (без відтиску прямокутного штампу приватного нотаріуса Шаргородського районного нотаріального округу в нижньому правому куті документа) виконаний ОСОБА_1 .

3. Підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Підписи осіб (їх представників), які звернулися за вчиненщм нотаріальних дій» у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області за 2012 рік, номер нотаріальної дії 66, дата вчинення нотаріальної дії 09.11.2012 року виконаний ОСОБА_1 .

4. Підписи від імені ОСОБА_1 у документах: в заяві про те, що ОСОБА_1 спадщини після смерті матері не приймав і на неї не претендує, посвідчений 09 листопада 2012 року секретарем Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області (в нижньому правому куті документа міститься відтиск прямокутного штампу приватного нотаріуса Шаргородського районного нотаріал); в заяві про те, що ОСОБА_1 спадщини після смерті матері не приймав і на неї не претендує, посвідчений 09 листопада 2012 року секретарем Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області; у графі «Підписи осіб (їх представників), які звернулися за вчиненням нотаріальних дій» у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області за 2012 рік, номер нотаріальної дії 66, дата вчинення нотаріальної дії 09.11.2012 року виконані однією особою.

5. Питання «Особою якої статі виконано рукописний текст (підпис) від імені ОСОБА_1 у документах: в заяві про те, що ОСОБА_1 спадщини після смерті матері не приймав і на неї не претендує, посвідчений 09 листопада 2012 року секретарем Івашковецької сільської ради Шаргородського район) Вінницької області (в нижньому правому куті документа міститься відтиск прямокутного штампу приватного нотаріуса Шаргородського районного нотаріального округу); в заяві про те, що ОСОБА_1 спадщини після смерті матері не приймав і на неї не претендує, посвідчений 09 листопада 2012 року секретарем Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області; у графі «Підписи осіб (їх представників), які звернулися за вчиненням нотаріальних дій» у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування Івашковецької сільської ради Шаргородського район) Вінницької області за 2012 рік, номер нотаріальної дії 66, дата вчинення нотаріальної дії 09.11.2012 року?» не вирішувалось у зв`язку з відсутністю відповідної методики.

6. Питання «До якої групи за віком належить виконавець рукописного тексту (підпису) від імені ОСОБА_1 у документах: в заяві про те, що ОСОБА_1 спадщини після смерті матері не приймав і на неї не претендує, посвідчений 09 листопада 2012 року секретарем Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області (в нижньому правому куті документа міститься відтиск прямокутного штампу приватного нотаріуса Шаргородського районного нотаріального округу); в заяві про те, що ОСОБА_1 спадщини після смерті матері не приймав і на неї не претендує, посвідчений 09 листопада 2012 року секретарем Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області; у графі «Підписи осіб (їх представників), які звернулися за вчиненням нотаріальних дій» у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області за 2012 рік, номер нотаріальної дії 66, дата вчинення нотаріальної дії 09.11.2012 року?» не вирішувалось у зв`язку з відсутністю відповідної методики.

Таким чином, вказаними висновками судових почеркознавчих експертиз спростовується ствердження позивача про те, що заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті матері він не підписував, оскільки не мав волевиявлення на її підписання.

Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу (частина п`ята статті 1274 ЦК України).

Звернувшись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 зсилається на те, що не мав волевиявлення на вчинення відповідного правочину відмови від прийняття спадщини, та такої заяви не підписував та не подавав нотаріусу, тобто на обставини недійсності правочину, встановлені в ст.ст.203, 215 ЦК України, тобто визначив правовою підставою позову правила статей 203, 215 ЦК України.

При цьому, позивач зазначає, що правочин не відповідає вимогам ч.ч.1-3, 5 ст.203 ЦК України, але доказів на підтвердження того, що відмова від прийняття спадщини від 09.11.2012 року суперечить ЦК України чи іншим актам цивільного законодавства, або що він не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності, або волевиявлення його не було вільним та не відповідало його внутрішній волі, або що право чин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним, суду не надав.

Також, судом проаналізовано законодавство, на підставі якого вчинялася нотаріальна дія 09.11.2012 року.

Відповідно до п.1.1. Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 11.11.2011 року за №3306/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.11.2011 року за №1298/20036 (в редакції, що діяла на момент вчинення нотаріальної дії), перелік нотаріальних дій, що вчиняються посадовими особами органів місцевого самоврядування, визначено статтею 37

Закону України «Про нотаріат».

Так, статтею 37 ЗУ «Про нотаріат» в редакції, яка була чинною на момент вчинення нотаріальної дії, у населених пунктах, де немає нотаріусів, уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії: 1) вживають заходів щодо охорони спадкового майна; 2) посвідчують заповіти (крім секретних); 3) видають дублікати посвідчених ними документів; 4) засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них; 5) засвідчують справжність підпису на документах. Зазначені посадові особи органів місцевого самоврядування не мають права на оформлення документів, призначених для використання за межами державного кордону.

Таким чином, засвідчення справжності підпису у заяві ОСОБА_1 від 09.11.2012 року про відмову від спадщини входило до компетенції посадової особи органу місцевого самоврядування.

До того ж, судом встановлено, що ОСОБА_5 була на момент вчинення нотаріальної дії 09.11.2012 року уповноваженою посадовою особою Івашковецької сільської ради на вчинення нотаріальних дій.

Вказана обставина встановлена судом при дослідженні матеріалів цивільної справи №152/186/17, на а.с.41 тому 1 якої знаходиться розпорядження №4 від 05.01.2012 року Івашковецького сільського голови Люльчака М.С. «Про призначення відповідальної особи за вчинення нотаріальних дій», яким призначено ОСОБА_5 відповідальною особою Івашковецької сільської ради за вчинення нотаріальних дій згідно з чинним законодавством.

Згідно з п.п.1.2, 1.3 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 11.11.2011 року за №3306/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.11.2011 року за №1298/20036 (в редакції, що діяла на момент вчинення нотаріальної дії), нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за

рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено

вчинення цих дій. Відповідно до статті 7 Закону України «Про нотаріат»

посадові особи органів місцевого самоврядування, які

вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами

України, постановами Верховної Ради України, указами і

розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями

Кабінету Міністрів України, а на території Автономної Республіки

Крим, крім того, законодавством Автономної Республіки Крим,

наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних,

Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Пунктом 2.1 Порядку (в редакції, що діяла на момент вчинення нотаріальної дії) встановлено, що нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого

самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може

з`явитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути

вчинені поза вказаним приміщенням. Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування, то в посвідчувальному написі на документі і в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій записується

місце вчинення нотаріальної дії із зазначенням адреси, а також

причини, з якої нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу

місцевого самоврядування (наприклад: «У зв`язку з хворобою

заповідача заповіт посвідчено за адресою:

АДРЕСА_1 »).

Пунктами 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6 Порядку (в редакції, що діяла на момент вчинення нотаріальної дії) встановлено, що нотаріальні дії вчиняються після їх оплати в день подачі всіх необхідних документів. При вчиненні нотаріальної дії посадові особи органів місцевого самоврядування встановлюють особу, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, у порядку, визначеному статтею 43

Закону України «Про нотаріат». У разі, якщо за фізичну особу, яка внаслідок фізичної вади, хвороби не може власноручно підписати заповіт чи заяву,

підписується інша фізична особа, посадова особа органу місцевого

самоврядування встановлює особу громадянина, що бере участь у

нотаріальній дії, і особу громадянина, який підписався за нього.

Копія документа, за яким встановлюється особа, долучається до

примірника документа, який залишається у справах органу місцевого

самоврядування. При посвідченні заповітів та засвідченні справжності

підпису на документах перевіряється справжність підписів осіб, які

звернулись за вчиненням нотаріальної дії. Під час посвідчення заповіту та засвідчення справжності підпису на документах визначається обсяг цивільної дієздатності фізичної особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, у

порядку, встановленому статтею 44 Закону України «Про нотаріат»

Порядок підписання нотаріально посвідчуваних документів визначено статтею 45 Закону України «Про нотаріат».

Так, ст.45 ЗУ «Про нотаріат» (в редакції, що діяла на момент вчинення нотаріальної дії) передбачено, що при посвідченні правочинів і вчиненні інших нотаріальних дій у випадках, передбачених законодавством, нотаріусом перевіряється справжність підписів учасників правочинів та інших осіб, які

звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Нотаріально посвідчувані правочини, а також заяви та інші документи підписуються у присутності нотаріуса. Якщо заява чи інший документ підписані за відсутності нотаріуса, особа, яка

звернулася за вчиненням нотаріальної дії, повинна особисто

підтвердити, що документ підписаний нею. Якщо фізична особа внаслідок фізичної вади або хвороби не може власноручно підписати документ, то за її дорученням у її присутності та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа. Про причини, з яких фізична особа, яка звернулася за

вчиненням нотаріальної дії, не могла підписати документ,

зазначається у посвідчувальному написі. Правочин за особу, яка не

може підписати його, не може підписувати особа, на користь або за

участю якої його посвідчено.

У посвідчувальному написі на примірниках заяви ОСОБА_1 про відмову від прийняття спадщини відсутнє вказане вище зазначення про хворобу чи інші причини неможливості прибуття до приміщення сільської ради та неможливості підписання заяви про відмову від спадщини, що підтверджує факт прибуття позивача до приміщення сільської ради для вчинення вказаної нотаріальної дії 09.11.2012 року.

Хворобливий стан здоров`я позивача, починаючи з 2011 року, тобто після отримання травми спини та реабілітаційне лікування після цього не спростовують вказаного висновку суду, оскільки медичними висновками чи висновком судово-медичної експертизи про неможливість ОСОБА_1 самостійно рухатися (ходити, писати), на чому наполягав ОСОБА_1 в ході судового розгляду, такі ствердження позивача не підтверджуються.

Так, до матеріалів означеної цивільної справи позивачем не додано жодного медичного документу, що підтверджував би стан здоров`я останнього, який унеможливлював би вчинення нотаріальної дії.

В ході дослідження матеріалів цивільної справи №152/186/17 встановлено, що дійсно позивач отримав у 2011 році травму спини: гострий період хребетно-спинномозкової травми поперекового відділу хребта, компресійно віддалений перелом L 1- хребця з стійким больовим синдромом; був направлений на травматологічну СЕК., де встановлено ІІ групу інвалідності (а.45, 46, 47, 48, 49, 50 т.1 справи №152/186/17).

Позивачеві 29.07.2011 року було встановлено ІІ групу інвалідності, згідно із копією виписки МСЕК №673090 (а.с.184), яка змінена на ІІІ групу інвалідності, що вбачається із пенсійного посвідчення НОМЕР_2 (а.226 т.1 справи №152/186/17) та 26.07.2017 року ІІІ групу інвалідності встановлено безстроково, відповідно до копії довідки МСЕК №568183 (а.с.219).

Разом з тим, вказані медичні документи про хворобливий стан здоров`я позивача не підтверджують тих обставин, на які зсилається позивач, про те, що за станом здоров`я він не міг рухатися, самостійно прибути до приміщення сільської ради та підписати заяву про відмову від спадщини.

Не спростовують вказаного факту і показання допитаних в суді свідків ОСОБА_11 (дружини покійного брата позивача), ОСОБА_12 (дочки позивача), ОСОБА_9 (сина позивача), ОСОБА_10 (племінника позивача), які в сукупності суду показали, що позивач ОСОБА_1 у 2011 році отримав тяжку травму хребта, переніс оперативне втручання та тривалу реабілітацію, у зв`язку із чим, на їх думку, не міг самостійно рухатися без сторонньої допомоги та не міг прибути до приміщення сільської ради для подання заяви про відмову від спадщини після смерті своєї матері.

До того ж, безпідставним є ствердження представника позивача про те, що при встановленні ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності, МСЕК було встановлено останньому діагноз щодо звільнення від праці через порушення функцій опорно-рухового апарату, що, на думку адвоката Полігаса В.М., підтверджує показання свідків та відомості медичних документів про те, що позивач не міг самостійно рухатися і прибути до приміщення сільської ради для вчинення нотаріальної дії.

Так, з копії виписки МСЕК №673090 (а.с.184) вбачається, що діагноз ОСОБА_1 взагалі не встановлювався, а лише встановлено висновок про умови і характер праці праця без частих нахилів тулуба.

До того ж, судом встановлено, що при посвідченні підпису позивача у заяві про відмову від спадщини відповідним працівником сільської ради, уповноваженим на вчинення нотаріальних дій, дотримано вимог діючого на той час Порядку вчинення нотаріальних дій та ЗУ «Про нотаріат».

Згідно з п.п.2.10, 2.11, 2.12 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 11.11.2011 року за №3306/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.11.2011 року за №1298/20036 (в редакції, що діяла на момент вчинення нотаріальної дії), тексти нотаріально посвідчуваних заповітів, заяв, дублікатів нотаріальних документів, засвідчуваних копій

(фотокопій) документів і витягів з них повинні бути написані

зрозуміло і чітко, дати, що стосуються змісту заповітів, заяв,

повинні бути позначені хоча б один раз словами. Прізвища, імена та

по батькові фізичних осіб, їх місця проживання та реєстраційні

номери облікових карток платників податків за даними Державного

реєстру фізичних осіб - платників податків повинні бути написані

повністю, а у випадках, передбачених законами, із зазначенням

дати їх народження. Посвідчення заповітів, засвідчення вірності копій

(фотокопій) документів і виписок з них, засвідчення справжності

підпису на документах, видача дубліката посвідченого документа

здійснюються шляхом вчинення посвідчувальних написів на

відповідних документах, які підписуються посадовою особою органу

місцевого самоврядування і скріплюються гербовою печаткою

відповідного органу місцевого самоврядування (додатки 1-14). Посвідчувальний напис повинен бути написаний зрозуміло,

чітко, без підчисток. Дописки чи виправлення, зроблені у тексті

посвідчувального напису, застерігаються посадовою особою органу

місцевого самоврядування, яка вчинила нотаріальну дію, після

посвідчувального напису і скріплюються її підписом та печаткою

органу місцевого самоврядування із зазначенням дати. Для

застосування посвідчувальних написів можуть використовуватись

штампи з текстом відповідного напису. Для оформлення нотаріальних

документів також можуть застосовуватися мастичні штампи зі словами

«копія», «копія з копії», «дублікат, що має силу оригіналу»,

«згідно з оригіналом» тощо. Усі нотаріальні дії, які вчиняються посадовою особою органу місцевого самоврядування, реєструються в реєстрі для

реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування

(додаток 15) у порядку, передбаченому статтею 52 Закону України

«Про нотаріат», та Правилами ведення нотаріального

діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції України

від 22.12.2010 №3253/5, зареєстрованими у

Міністерстві юстиції України 23.12.2010 за №1318/18613. Записи в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій повинні бути

повними і скороченню не підлягають, крім загальноприйнятих

скорочень. Наприклад, місто м., район р-н, селище міського

типу смт, вулиця вул., будинок буд., квартира кв. Дописки

і виправлення, зроблені в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій,

повинні бути застережені посадовою особою органу місцевого

самоврядування і скріплені її підписом та печаткою органу

місцевого самоврядування.

При дослідженні в судовому засіданні заяви про відмову від спадщини та Журналу реєстрації нотаріальних дій в судовому засіданні встановлено, що нотаріальна дія вчинена та зареєстрована у відповідності до проаналізованих вище норм.

Також, суд вважає, що безпідставним є ствердження представника позивача про те, що підставою для визнання заяви про відмову від спадщини ОСОБА_1 недійсною є те, що заяви не ідентичні, зокрема, примірник заяви, який міститься у матеріалах спадкової справи №34/2013 наявний запис у тесті заяви про прізвище, ім`я, по-батькові спадкодавця ОСОБА_3 , а в абзаці про встановлення особи позивача після відомостей про його особу міститься цифра «1» (а.с.53, на звороті), тоді як у примірнику заяви, що знаходиться у міській раді, такі записи відсутні (аркуш 43 т.1 справи №152/186/17).

Так, п.п.4.1, 4.2 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 11.11.2011 року за №3306/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.11.2011 року за №1298/20036 (в редакції, що діяла на момент вчинення нотаріальної дії) встановлено, що посадова особа органу місцевого самоврядування засвідчує справжність підпису на документах, зміст яких не суперечить законові і які не мають характеру угод та не містять у собі

відомостей, що порочать честь і гідність людини. Посадова особа органу місцевого самоврядування, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчує факти, викладені в документі, а лише підтверджує, що підпис зроблено певною особою.

Відтак, секретар Івашковецької сільської ради Кримчук Н.П. не посвідчувала факти, викладені в заяві ОСОБА_1 про відмову від спадщини, а лише справжність його підпису.

При цьому, суд не здійснює перевірку та не розглядає обставин, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 ЦК України для недійсності відмови від прийняття спадщини з огляду на те, що позивач ОСОБА_1 взагалі не визнає факту, що підписав право чин відмову від прийняття спадщини.

Отже, суд констатує, що позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, викладених у позові, які б були підтверджені належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України).

Враховуючи, що усі обставини, які становлять предмет доказування, мають бути підтверджені визначеними у ч.2 ст.76 ЦПК України засобами доказування, суд вважає достовірно встановленими ті факти та обставини, які підтверджуються письмовими доказами, наданими до позову та відзиву на позов, та витребуваними судом за клопотанням сторін. Зокрема, що 09.11.2012 року позивач ОСОБА_1 відмовився від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , яку у 2013 році оформив ОСОБА_4 , котрий помер і спадкоємцем після смерті якого є відповідач ОСОБА_2 .

При цьому, суд зауважує, що у шестимісячний строк для прийняття спадщини, встановлені у ст.1270 ЦК України, позивач спадщини після смерті матері не прийняв, а заява від 09.11.2012 року про відмову від прийняття спадщини подана нотаріусу тільки 25.04.2013 року, тобто поза межами строку, встановленого ч.1 ст.1273 ЦК України для відмови від прийняття спадщини, тому вона не мала правових наслідків як для самого позивача, так і для спадкоємця ОСОБА_4 , котрий оформив спадщину, про що зазначено нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.11.2016 року.

При цьому, впродовж шестимісячного строку, встановленого як для прийняття спадщини, так і для відмови від її прийняття позивач ОСОБА_1 жодних зауважень щодо відсутності волевиявлення, щодо обмеження дієздатності та можливості здійснювати свої права, в тому числі через фізичний стан чи хворобу, не зазначав, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався.

Також, суд констатує той факт, що позивачем не представлено суду доказів на підтвердження обмеження його дієздатності внаслідок хворобливого фізичного стану, чи з інших підстав, тоді як, згідно з вимогами ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення.

Об`єктом оцінки судом при ухваленні рішення є як докази (фактичні дані, відомості), так і процесуальні джерела, що їх містять (показання свідків, висновки експертів, тощо).

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наданий учасниками справи на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і, відповідно до ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

В п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Відтак, суд, проаналізувавши та оцінивши кожний аргумент, наведений учасниками справи, констатує той факт, що позивачем не надано належних, достовірних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач під час вчинення правочину відмови від прийняття спадщини не мав волевиявлення на таку відмову, що через хворобу не був спроможний захистити та реалізувати свої права, тобто ці ствердження позивача суд відхиляє, оскільки вбачається, що відмова від прийняття спадщини була спрямована на реальне настання наслідків, що обумовлене в ній волевиявлення позивача було вільним і відповідало його внутрішній волі.

Таким чином, позивачем не доведено факту порушення його прав з боку відповідачів, у зв`язку із чим відсутні підстави для задоволення позову.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Встановленим судом фактам відповідають правовідносини щодо недійсності правочинів, зокрема, щодо недійсності відмови від прийняття спадщини з підстави вчинення відмови при відсутності волевиявлення особи на вчинення вказаного правочину, які регулюються ЦК України, ЗУ «Про нотаріат» у редакції, що діяла на момент вчинення правочину, та Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування в редакції, що діяла на момент вчинення нотаріальної дії.

При цьому, вимоги ЗУ «Про нотаріат» у редакції, що діяла на момент вчинення правочину, та вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування в редакції, що діяла на момент вчинення нотаріальної дії, проаналізовані судом вище у судовому рішенні.

Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Відповідно до частин першої, п`ятої та шостої статті 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу (частина п`ята статті 1274 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1 ст.203 ЦК України).

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2 ст.203 ЦК України).

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3 ст.203 ЦК України).

Право чин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5 ст.203 ЦК України).

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу . Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ст.215 ЦК України).

VІ. Висновки суду

Аналіз перевірених і оцінених в судовому засіданні доказів переконує суд, що вимоги позивача про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини від 09.11.2012 року з підстави відсутності волевиявлення позивача внаслідок хворобливого фізичного стану та з підстави невідповідності її закону, відсутності волевиявлення на реальне настання наслідків правочину, є безпідставними, у зв`язку із чим у позові слід відмовити за недоведеністю.

При цьому зміна думки щодо відмови від спадщини у зв`язку зі смертю у подальшому особи, яка у законному порядку прийняла та оформила спадщину після смерті матері, не може бути достатньою та обґрунтованою підставою для визнання такої відмови недійсною.

Недійсність правочину є тією рисою, що притаманна правочину у момент його вчинення, а не у зв`язку з обставинами, що виникли пізніше.

Як встановлено судом, на підтвердження своїх доводів позивачем не надано належних та допустимих доказів ні про відсутність волевиявлення, ні про тяжку хворобу, яка унеможливлювала відмову від прийняття спадщини. Про наявність обставин, встановлених ст.ст.225, 229-231, 233 ЦК України позивач не зазначає, оскільки взагалі заперечує факт підписання ним заяви про відмову від прийняття спадщини, тоді як вказана обставина повністю спростовується висновками почеркознавчих експертиз.

Таким чином, суд виходячи з досліджених матеріалів справ та показань свідків, встановив недоведеність позовних вимог та відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

VІІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України).

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача (ч.2 ст.141 ЦПК України).

При зверненні в суд з позовом ОСОБА_1 сплачено судовий збір (а.с.1).

Так як позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, то його вимога про стягнення з відповідачів судових витрат задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 8, 10, 11, 12, 81, 83, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, ст.ст.202, 203, 215, 1273, 1274 ЦК України, ст.ст.37, 45 ЗУ «Про нотаріат» (в редакції, що діяла на момент вчинення нотаріальної дії), Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України 11.11.2011 року за №3306/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.11.2011 року за №1298/20036 (в редакції, що діяла на момент вчинення нотаріальної дії), суд,

вирішив:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Шаргородської міської ради Вінницької області, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним відмовити.

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином (п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України).

Повне найменування (для юридичних осіб) та ім`я (для фізичних осіб) сторін:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Івашківці Шаргородського району Вінницької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;

- відповідач Шаргородська міська рада Жмеринського району Вінницької області, місцезнаходження: м. Шаргород Жмеринського району (колишня назва адміністративно-територіальної одиниці Шаргородський район) Вінницької області, вул. Героїв Майдану, буд.224, ідентифікаційний код за .

Повне судове рішення складено 25 лютого 2022 року.

Суддя: