Справа №509/1713/21
Провадження №2/522/1536/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Семешиної Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», треті особи на боці відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Толочко Яна Миколаївна, ОСОБА_2 , про скасування заборони відчуження нерухомого майна та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 , треті особи на боці відповідача - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет застави шляхом проведення публічних торгів,

ВСТАНОВИВ:

До Овідіопольського районного суду Одеської області 13.04.2021 року надійшов позов ОСОБА_1 , пред`явлений до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», треті особи на боці відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Толочко Яна Миколаївна, ОСОБА_2 , за яким просив скасувати заборону, накладену 27 лютого 2020р. о 17:27:10 за №27533797 із змінами виправлення предмету обмеження від 11.09.2020 р. о 15:55:06 реєстратором: приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Яною Миколаївною, обмеження у виді заборони відчуження належного ОСОБА_1 на праві приватної власності - вантажно сідлового тягача «VOLVO FH 12.240», 1996р. випуску, білого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , термін дії до 27 лютого 2025р.; підстава обтяження: договір №GL2N7946 про відступлення прав вимоги серія і номер 99, виданий: 26.02.2020р., видавник Толочко Я.М. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 21 серпня 2015 року він, ОСОБА_1 , набув право власності на вантажно-сідловий тягач «VOLVO FH 12.420», 1996р. випуску, білого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_3 від 21.08.2015 року, виданого ДАІ 5104 м. Одеси на підставі довідки-рахунку НОМЕР_4 , виданої ТОВ «Прогрес Автотрейдінг» від 18.08.2015 року.

У грудні 2020 року позивачу стало відомо, шо 27 лютого 2020р. о 17:27:10 за №27533797 із змінами виправлення предмету обмеження від 11.09.2020 р. о 15:55:06 реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Яною Миколаївною накладено обмеження на належній йому вантажно сідловий тягач «VOLVO FH 12.240», 1996р. випуску, білого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , у виді заборони відчуження терміном дії до 27 лютого 2025р.. Підставою для обтяження було вказаного договір №GL2N7946 про відступлення прав вимоги серія і номер 99, виданий: 26.02.2020р., видавник Толочко Я.М. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.

Вказував, що на час набуття даного рухомого майна у нього будь-яких боргових зобов`язань не було і на теперішній час не має, транспортний засіб під заставу він нікому не передавав. За викладеного, на підставі ст. 319, 321, 391 ЦК України, з посиланням на обмеження його прав як власника транспортного засобу на розпорядження ним, позивач звернувся до суду з дійсним позовом.

До суду 26.05.2021 року надійшов відзив на позову представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», згідно яких заперечували проти позову та просили відмовити.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 17.06.2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Толочко Яна Миколаївна, ОСОБА_2 , про скасування заборони відчуження рухомого майна - передано за підсудністю на розгляд до Приморського районного суду м.Одеси.

У порядку авторозподілу від 22.07.2021 року головуючим по справі було визначено Кузнецову В.В. та ухвалою суду від 26.07.2021 року справа була прийнята до провадження судді.

До суду 01.09.2021 року надійшов зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (а.с.149-186), пред`явлений до ОСОБА_1 , треті особи на боці відповідача - ОСОБА_2 , за яким просили у рахунок сплати вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_2 за кредитним договором № 74/МК/2007-840 від 06.11.2007 року у загальному розмірі 9081,15 доларів США звернути стягнення на рухоме майно автомобіль марки VOLVO FH 12 420, рік випуску 1996, білого кольору, заводський номер кузова НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_1 , шляхом проведення публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», визначивши початкову ціну продажу предмету застави на рівні, не нижчому, за звичайний рівень цін на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, встановивши заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження у формі передачі автомобіля марки VOLVO FH 12 420, рік випуску 1996, білого кольору, заводський номер кузова НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_1 , разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 в управління товариству з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» на період до його реалізації.

Позовні вимоги обґрунтували тим, що ОСОБА_2 був власником транспортного засобу марка VOLVO FH 12 420, рік випуску 1996, білого кольору, заводський номер кузова НОМЕР_5 реєстраційний № НОМЕР_6 на підставі свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_7 .

06 листопада 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 74/МК/2007-840 за змістом пункту 1.1. якого банк надає позичальнику грошові кошти в сумі 25000 (двадцять п`ять тисяч) доларів США 00 центів, надалі «Кредит».

06 листопада 2007 року, між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 укладено договір застави автотранспорту за змістом пункту 1.1 якого заставодавець для забезпечення в повному обсязі зобов`язань ОСОБА_2 за Кредитним договором № 74/МК/2007-840 від 06.11.2007 року та додаткових угод до нього, надалі «Кредитний договір», що укладений між Заставодержателем та Заставодавцем, щодо повернення кредитних коштів у строк до 05 листопада 2012 року у розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) доларів США, та відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 14,4% відсотків річних за строковим кредитом і 28,8% відсотків річних за простроченим кредитом, збитків, пені, штрафів та інших витрат, передає в заставу Заставодержателю автомобіль, який належить Заставодавцю на праві приватної власності.

За змістом пункту 1.2 вищезазначеного договору застави автотранспорту автомобіль, марка VOLVO FH 12 420, рік випуску 1996, білого кольору, заводський номер кузова НОМЕР_5 реєстраційний № НОМЕР_6 , зареєстрований РЕВ 5го МРВ УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 05 вересня 2007 року, який належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_8 , виданого тим же РЕВ, тоді ж, надалі «Предмет застави».

Відповідно до пункту 1.4 вищезазначеного договору застави автотранспорту за згодою Сторін зазначений Предмет застави передається в заставу за вартістю 165640 (сто шістдесят п`ять тисяч шістсот сорок) грн., що на час укладання цього договору по офіційному курсу, встановленому НБУ становить 32800 (тридцять дві тисячі вісімсот) доларів США 00 центів.

Згідно пункту 1.6 вищезазначеного договору застави автотранспорту на термін дії цього Договору Заставодавець не має право відчужувати Предмет застави, або передавати його в заставу іншим особам.

27 травня 2009 року між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 1 до Договору «Мікрокредитування» № 74/МК/2007-840 від 06.11.2007 року (додаток № 3) за змістом пункту 1 якої п.3.1 «Умови забезпечення кредиту» викладено у наступній редакції: «3.1. В забезпечення зобов`язань по цьому Договору, які полягають у поверненні кредиту, сплати відсотків за користуванням Кредитом, можливої сплати неустойки, а також відшкодуванні збитків у зв`язку з порушенням цього Договору, Позичальник передає у заставу/іпотеку вантажний сідловий тягач VOLVO FH 12 420 1996 р./вип., напівпричіп контейнеровоз RENDERS ROC 12/27 1992 р./вип., що знаходиться в АДРЕСА_1 ».

Посилались на те, що ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитним договором № 74/МК/2007-840 від 06.11.2007 року не виконав, тому Ізмаїльський міжрайонний прокурор звернувся до суду і інтересах держави в особі Національного банку України в особі Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору від 06.11.2007 року та стягнення з відповідачів в солідарному порядку кредитної заборгованості в загальній сумі 21 330,96 доларів США, що еквівалентно 170 472,78 грн, з них: по кредиту в сумі 19 913,78 доларів США в еквіваленті 159 146,95 грн, по відсотках в сумі 1 162,26 доларів США в еквіваленті 9 288,55 грн та пеня в сумі 254,92 доларів США в еквіваленті 2 037,28 грн.

11 березня 2010 року рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у цивільній справі № 2-2812/10 позов Ізмаїльського міжрайонного прокурора звернувся в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору та стягнення кредитної заборгованості задоволено; розірвано кредитний договір № 74/МК/2007-840, укладений 06.11.2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та ОСОБА_2 ; стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 солідарно на користь відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» кредитну заборгованість у розмірі 170 472,28 (сто сімдесят тисяч чотириста сімдесят дві гривні двадцять вісім копійок) грн.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у цивільній справі № 2-2812/10 від 11.03.2010 року встановлено, що відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра» умови Договору виконало в повному обсязі, проте відповідач ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитом належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 12.11.2009 року у нього виникла заборгованість перед банком у розмірі 21 330,96 доларів США, що складає 170 472,78 грн, з яких:

-заборгованість по кредиту становить 19 913,78 доларів США, що еквівалентно 159 146,95 грн;

-заборгованість по відсотках становить 1 162,26 доларів США, що еквівалентно 9 288,55 грн;

-пеня становить 254,92 доларів США, що еквівалентно 2 037,28 грн.

До теперішнього часу дані кредитні зобов`язання виконанні не були.

За змістом пункту 108 Додатку № 1 до Договору № GL2N79746 про відступлення прав вимоги від 26.02.2020 року до ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на залишок заборгованості у розмірі 9081,15 доларів США за кредитним договором №74/МК/2007-840 від 06.11.2007, Договорами поруки від 06.11.2007 та Договорами застави від 06.11.2007.

Вказували, що станом на момент звернення з цим зустрічним позовом ТОВ «Консал Солюшенс» є обтяжувачем транспортного засобу VOLVO FH 12 420, рік випуску 1996, білого кольору, заводський номер кузова НОМЕР_5 , що вбачається з витягу про реєстрацію в ДРОМ № 65050889 від 27.02.2020 року.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.07.2020 року у цивільній справі № 2-2812/10 визнано право вимоги ТОВ «Консалт Солюшенс» за кредитним договором №74/МК/2007-840 від 06.11.2007 року.

Проте, 21.08.2015 року вказаний транспортний засіб було перереєстровано за ОСОБА_1 на підставі довідки-рахунку, що вбачається з листа РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області від 04.06.2020 року № 31/15-10аз. Так ТОВ «Консалт Солюшенс» дізналось про порушення свого права заставодержателя. Про право власності ОСОБА_1 на предмет застави підтверджує і сам позивач за первісним позовом. Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» стверджує, що ПАТ «КБ «Надра» (заставодавець на час продажу) не надавав згоду на продаж заставного майна, а в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна станом на момент 21.08.2015 року було зареєстровано обтяження.

Вважають, що відсутні підстави вважати, що обтяження на спірний автомобіль марка VOLVO FH 12 420, рік випуску 1996, білого кольору, заводський номер кузова НОМЕР_5 , втратило силу; навпаки, обтяження існує та є способом захисту законних прав ТОВ «Консалт Солюшенс» на повернення кредитних коштів, виданих колишньому володільцеві спірного автомобіля ОСОБА_2 , та отримання процентів та інших платежів, які сплачуються за користування кредитом, відповідно відсутні підстави для зняття вказаного обмеження, адже існує непогашена заборгованість за кредитним договором, згідно з яким були видані кредитні кошти для придбання автомобіля, і Державний реєстр обтяжень рухомого майна містив обтяження на спірний автомобіль, в тому числі, і на дату придбання транспортного засобу ОСОБА_1 .

За викладеного, звернулись до суду з дійсним зустрічним позовом.

Ухвалою суду від 07.10.2021 року суд прийняв зустрічну позовну заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет застави шляхом проведення публічних торгів, до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Толочко Яна Миколаївна, ОСОБА_2 , про скасування заборони відчуження рухомого майна, та перейшов від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження по вказаній цивільній справі.

На підставі рішення зборів суддів Приморського районного суду м.Одеси № 2 від 04.11.2021 року, на підставі службової записки помічника судді ОСОБА_5 ОСОБА_6 , згідно розпорядження керівника апарату суду від 16.11.2021 року №520/21, 16 листопада 2021 року було здійснено повторний авторозподіл справи та остання була розподілена на суддю Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В..

До суду 25.10.2021 року надійшов відзив на зустрічний позов відповідача ОСОБА_1 (а.с.229-238, т.1), згідно якого просив відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог.

На підставі рішення зборів суддів Приморського районного суду м.Одеси № 2 від 04.11.2021 року, на підставі службової записки помічника судді ОСОБА_5 Іванової О.І., згідно розпорядження керівника апарату суду від 16.11.2021 року №520/21, 16 листопада 2021 року було здійснено повторний авторозподіл справи та остання була розподілена на суддю Приморського районного суду м.Одеси Домусчі Л.В..

Матеріали справи були передані судді 17.11.2021 року.

Ухвалою суду від 19.11.2021 року справу прийнято до свого провадження та призначено справу до судового розгляду в загальному позовному провадженні з призначенням підготовчого засідання на 30.11.2021 року.

У підготовчому засіданні 30.11.2021 року був присутній представник ТОВ «Консалт Солюшенс», інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, розгляд справи відкладено на 22.12.2021 року.

У підготовче засідання 22.12.2021 року представник ТОВ «Консалт Солюшенс» не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просив закрити підготовче засідання по справі та призначити її до розгляду по суті. Також просив справу розглядати за відсутністю представника Товариства.

Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Заяв, клопотань щодо розгляду справи за їх відсутністю суду не було надано.

Ухвалою суду, повний текст якої складено 23.12.2021 року, підготовче провадження у справі було закрито та призначено до розгляду по суті на 10.02.2022 року.

У судовому засіданні 10.02.2022 року був присутній позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 , які первісні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити; заперечували проти зустрічних позовних вимог із посиланням на те, що заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором була погашена та ніяких обтяжень (що підтверджується рішенням у справі №500/3836/15-ц) та ніяких обтяжень на транспортний засіб на час його відчуження не було.

Також був присутній представник відповідача ОСОБА_8 , який заперечував проти первісного позову та просив відмовити, наполягав на задоволенні зустрічних позовних вимог.

Інші учасники процесу приватний нотаріус Толочко Я.М. та Осика С.Б. у судове засідання не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомили та жодних клопотань не заявляли.

Суд, за згоди представників сторін, із урахуванням положень ст.223 ЦПК України, ухвалив проводити розгляд справи за відсутності третіх осіб, сповіщених належним чином.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної справи № 500/3836/15-ц, суд приходить до слідуючих висновків.

Відповідно до ч.1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, зокрема це може бути письмовими доказами.

Із матеріалів справи судом встановлено, що з 21 серпня 2015 року позивач за первісним позовом ОСОБА_1 є власником вантажно-сідлового тягача «VOLVO FH 12.420», 1996р. випуску, білого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_3 від 21.08.2015 року, виданого ДАІ 5104 м. Одеси на підставі довідки-рахунку НОМЕР_4 , виданої ТОВ «Прогрес Автотрейдінг» від 18.08.2015 року (а.с.10, т.1).

При цьому суд вбачає, що первісним власником спірного транспортного засобу був ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_8 , виданого ТСЦ 5144, який 18.07.2014 року відчужив його на користь ОСОБА_9 . А вже ОСОБА_9 21.08.2015 року відчужив спірний тягач на користь ОСОБА_1 , про що свідчить відомості з Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо зареєстрованих транспортних засобів за гр. ОСОБА_2 від 04.06.2020 року (а.с.182-184, т.1).

У грудні 2020 року позивачу стало відомо про існування обтяження даного транспортного засобу, а саме 27 лютого 2020р. о 17:27:10 за №27533797 із змінами виправлення предмету обмеження від 11.09.2020 р. о 15:55:06 реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Яною Миколаївною накладено обмеження на належній йому вантажно сідловий тягач «VOLVO FH 12.240», 1996р. випуску, білого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , у виді заборони відчуження терміном дії до 27 лютого 2025р., про що свідчить копія витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 02.04.2021 року (а.с.13, т.1).

Підставою для обтяження було вказаного договір №GL2N7946 про відступлення прав вимоги серія і номер 99, виданий: 26.02.2020р., видавник Толочко Я.М. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.

Також за розглядом справи судом встановлено, що 06 листопада 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 74/МК/2007-840 за змістом пункту 1.1. якого банк надає позичальнику грошові кошти в сумі 25000 (двадцять п`ять тисяч) доларів США 00 центів, надалі «Кредит».

06 листопада 2007 року, між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 укладено договір застави автотранспорту, за змістом пункту 1.1 якого заставодавець для забезпечення в повному обсязі зобов`язань ОСОБА_2 за Кредитним договором № 74/МК/2007-840 від 06.11.2007 року та додаткових угод до нього, надалі «Кредитний договір», що укладений між Заставодержателем та Заставодавцем, щодо повернення кредитних коштів у строк до 05 листопада 2012 року у розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) доларів США, та відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 14,4% відсотків річних за строковим кредитом і 28,8% відсотків річних за простроченим кредитом, збитків, пені, штрафів та інших витрат, передає в заставу Заставодержателю автомобіль, який належить Заставодавцю на праві приватної власності.

За змістом пункту 1.2 вищезазначеного договору застави автотранспорту автомобіль, марка VOLVO FH 12 420, рік випуску 1996, білого кольору, заводський номер кузова НОМЕР_5 реєстраційний № НОМЕР_6 , зареєстрований РЕВ 5го МРВ УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 05 вересня 2007 року, який належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_8 , виданого тим же РЕВ, тоді ж, надалі «Предмет застави».

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у цивільній справі № 2-2812/10 від 11.03.2010 року позов прокурора в інтересах держави в особі Національного банку України було задоволено:

-розірвано кредитний договір № 74/МК/2007-840 від 06.11.2007, укладений між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_10 ;

- стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 солідарно на користь ВАТ КБ «Надра» кредитну заборгованості у розмірі 170 472, 28 грн.;

- вирішив питання про розподіл судових витрат.

26.02.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (далі Банк, Старий кредитор, ПАТ «КБ «НАДРА») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (далі Новий кредитор, Заявник) укладено договір № GL2N79746 про відступлення прав вимоги, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 99, (далі Договір) за змістом пункту 1 якого банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у Додатку 1 до цього Договору, надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом «Основні договори», надалі за текстом Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

За змістом пункту 108 Додатку № 1 до Договору № GL2N79746 про відступлення прав вимоги від 26.02.2020 року до ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на залишок заборгованості у розмірі 9081,15 доларів США за кредитним договором №74/МК/2007-840 від 06.11.2007, Договорами поруки від 06.11.2007 та Договорами застави від 06.11.2007.

06 липня 2020 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у цивільній справі № 2-2812/10 за заявою директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» - Рожко С.В. було замінено сторону виконавчого провадження з виконання рішення по цивільній справі № 2-2812/10 за позовом Ізмаїльського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Національного банку України в особі Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору та стягнення кредитної заборгованості зі стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» - на Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (, юридична адреса: 65048, м. Одеса, вул. Пушкінська, 36).

За оглядом цивільної справи № 500/3836/15-ц судом встановлено, що 11 грудня 2015 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області було розглянуто та відмовлено у задоволенні позову ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №74/МК/2007-840 від 06.11.2007 року (а.с.248, т.1).

За розглядом даної справи Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області було встановлено факт виконання боржника обов`язку за рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 березня 2010 року. За викладеного, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для повторного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом.

За змістом частини четвертої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 572 Цивільного кодексу України).

Аналогічні положення містяться в частині 2 статті 1 Закону України "Про заставу".

Відповідно до частини першої статті 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.

Відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Аналогічний правовий висновок у подібних правовідносинах викладено Верховним Судом у постановах: від 06 лютого 2018 року у справі № 333/6700/15-ц (провадження № 61-2859св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 573/1105/17 (провадження № 61-29747св18), від 25 листопада 2019 року у справі № 757/17150/17-ц (провадження № 64-45097св18), від 18 грудня 2019 року у справі № 619/4033/18 (провадження № 61-16542св19), від 03 березня 2021 року у справі № 544/425/19 (провадження) № 61-10034св20.

Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Підстави припинення застави визначенні у статті 28 Закону України «Про заставу», відповідно до якої застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; в інших випадках припинення зобов`язань, установлених законом.

Як було встановлено за розглядом справи, свої кредитні зобов`язання ОСОБА_2 виконав, погасивши заборгованість за кредитним договором, який крім того ж розірваний за рішенням суду.

Відтак, договір застави від 06.11.2007 року автотранспорту автомобіль, марка VOLVO FH 12 420, рік випуску 1996, згідно з приписами ст.17 ЗУ «Про іпотеку», є припиненим і відповідно відомості про обтяження нерухомого майна за цим договором підлягають вилученню з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. При цьому суд також враховує, що даний ТЗ двічі було перереєстровано та запис про обтяження був відсутній, тобто ОСОБА_1 є добросовісним набувачем майна.

За викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість зустрічних позовних вимог ТОВ «Консалт Солюшенс» та відсутність підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст. 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст. 317 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України).

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, зважаючи на те, що кредитна заборгованість ОСОБА_2 погашена, між тим відомості щодо обтяження предмета застави - вантажно сідлового тягача «VOLVO FH 12.240», 1996р. випуску наявні в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, чим створюються перешкоди позивачу за первісним позовом у здійсненні ним свого права власності на рухоме майно, то суд приходить до висновку про задоволення первісного позову ОСОБА_1 ..

Керуючись ст.ст.8, 41 Конституції України, ст.ст.15-16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст.2, 4, 12, 13, 30, 43-44, 49, 76 81, 82, 83, 89, 95, 133, 141, ч.1 ст.223, ст.ст.247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», треті особи на боці відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Толочко Яна Миколаївна, ОСОБА_2 , про скасування заборони відчуження нерухомого майна задовольнити.

Скасувати заборону, накладену 27 лютого 2020р. о 17:27:10 за №27533797 із змінами виправлення предмету обмеження від 11.09.2020 р. о 15:55:06 реєстратором: приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Яною Миколаївною, обмеження у виді заборони відчуження належного ОСОБА_1 на праві приватної власності - вантажно сідлового тягача «VOLVO FH 12.240», 1996р. випуску, білого кольору, номер шассі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , термін дії до 27 лютого 2025р.; підстава обтяження: договір №GL2N7946 про відступлення прав вимоги серія і номер 99, виданий: 26.02.2020р., видавник Толочко Я.М. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.

У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 , треті особи на боці відповідача - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет застави шляхом проведення публічних торгів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст.354 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 18.02.2022 року.

Суддя: Домусчі Л.В.