Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1306/21
Провадження №: 2/332/66/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2022 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - Марченко Н.В.,

при секретарі Петракей Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2019 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини з всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 24.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.. Позивач у позові просить зменшити розмір аліментів до 1/4 частини з всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовуючи тим, що заявлені позовні вимоги відповідають діючому законодавству , а саме ч. 1 п. 4 ст. 161 ЦПК України.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволені позову у повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що просив відмовити у задоволені позову з підстав того, що з рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2019 року з рішення, яке набуло законної сили позивач погодився та виконував його протягом року. Зменшення розміру аліментів порушить право дитини на достойний рівень життя, оскільки розмір доходу відповідача не дає можливості утримувати дитину самостійно. Крім того, позивачем не доведено, що з моменту ухвалення рішення суду його матеріальне становище погіршилось, або змінився стан його здоров`я.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши докази по справі, встановивши такі факти та відповідні правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено, що за рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2019 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини з всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 24.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач посилаючись на ч. 1 п. 4 ст. 161 ЦПК України просить зменшити суму аліментів до 1/4 частини з всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)..

Таким чином, законодавець визначив, що підставою для зміни розміру аліментів може бути лише зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, а не встановлення іншого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на що позивач посилається у позовній заяві.

Відповідно до частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, позивачем доводів та доказів на підтвердження своїх вимог, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду надано не було.

Враховуючи те, що позивач працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, будь-яких інших належних та допустимих доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання доньки не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону( ст.192 СК України ) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, а тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 25.02.2022 року

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В. Марченко