Справа № 510/1035/21
Провадження № 2/510/380/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2022 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бошков І.Д.,

за участю секретаря Березенко С.П.,

розглядаючи у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В:

Відповідач, ОСОБА_4 позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності.

Позивачі на задоволенні позовних вимог наполягали, просили розглянути справу без їх участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія паспортів сторін та її і/н; копія свідоцтва про право на житло № НОМЕР_1 від 20.12.2000р.; копія акту депутату Ренійської міської ради від 23.04.2021р.; копія довідки ТОВ «Одесагаз - Постачання» від 02.04.2021р.; копія особового рахунку ОСОБА_1 АТ «Одесагаз»; копія довідки КП «Водоканал» від 02.04.2021р.; копія довідки ОСББ «28 Червня, 235» від 30.03.2021р.; копія свідоцтва про одруження між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ; копія особового рахунку ОСОБА_1 ООЕК ; копія свідоцтва про шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачі звернулись до суду із вищевказаним позовом та просили визнати відповідача, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 , та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивачі є власниками вищезазначеної квартири, на підставі свідоцтва про право на житло № НОМЕР_1 від 20.12.2000р.

На житлоплощі вказаної квартири, з 17.10.2001р. зареєстрована також відповідач ОСОБА_4 , яка є донькою позивача ОСОБА_1 , яка мешкала в зазначеній кватирі деякий час, але після реєстрації шлюбу у 2004р. вона за вказаною адресою не мешкає. Між батьком та відповідачем ОСОБА_4 скалилися складні сімейні стосунки, вони майже не спілкуються. У зв`язку із реєстрацією відповідача на житлоплощі, позивачі несуть додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, крім того, вони, як власники житла, позбавлені можливості у вирішенні інших, передбачених чинним законодавством, питань.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Положеннями ст. 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно із ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

За ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до положень ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності із ст. 317, ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Документом, до якого вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, є у т.ч. паспорт громадянина України.

Таким чином, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування особи за певною адресою.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Слід також зазначити, що ч. 2 п. 15 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996р. вбачає, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що

наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, надавши оцінку доводів позивачів, викладених у позові, враховуючи, що відповідач вже тривалий час не проживає у квартирі, в якій воно числяться зареєстрованою, вона не є власником житла, у якому прописана, договором, законом або іншими документами не встановлено її право користування нерухомим майно, вона не бере участь по догляду за нерухомим майном, не сплачує комунальні послуги, інші витрати, пов`язанні з утриманням нерухомого майна, тощо. Згідно наданих документів, позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1 , на житлоплощі якого числяться прописаною відповідач. У зв`язку із тим, що відповідач не проживає на житлоплощі будинку більше року, яких-небудь витрат по утриманню житла вона не несе, їх особистих речей там також немає, договором, законом або рішенням суду не було встановлено право відповідача на користування нею житлоплощею з підстав ст. 401 ЦК України, таким чином, є правові підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням і зняття її з реєстраційного обліку.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 405 ЦК України, ст.ст.71,72 Житлового кодексу України, ст.ст. 3,7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р., суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_2 та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Бошков