Ухвала

21 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 761/16900/20

провадження № 61-12562св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М.Ю.,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива», третя особа - генеральний директор Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» ОСОБА_2, про визнання неправомірним та скасування наказу, зміну формулювання причини і дати звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди

за касаційною скаргою Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року у складі судді Савицького О. А. та постанову Київського апеляційного суду від 18 травня 2021 року у складі колегії суддів: Гаращенка Д. Р., Сліпченка О. І., Сушко Л. П.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила визнати незаконним та скасувати наказ відповідача від 23 квітня 2020 року № 14/к про звільнення її з посади головного бухгалтера; визнати недійсним запис у її трудовій книжці «про звільнення з 23 квітня 2020 року з посади головного бухгалтера ДП «Бест Альтернатива» на підставі наказу від 23 квітня 2020 року № 14/к»; зобов`язати відповідача внести запис до її трудової книжки про визнання недійсним запису про звільнення її з 23 квітня 2020 року на підставі наказу від 23 квітня 2020 року № 14/к та про звільнення її за власним бажанням з 06 квітня 2020 року за статтею 28 КЗпП України; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06 квітня 2020 року по дату ухвалення рішення; стягнути з відповідача на її користь лікарняні в розмірі 3 588,00 грн та моральну шкоду в сумі 45 000,00 грн.

Шевченківський районний суд м. Києва рішенням від 27 січня 2021 року позов задовольнив частково. Визнав неправомірним та скасував наказ генерального директора ДП «Бест Альтернатива» ОСОБА_2 від 23 квітня 2020 року № 14/к про звільнення ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера. Змінив формулювання причини та дату звільнення головного бухгалтера ДП «Бест Альтернатива» ОСОБА_1 , відповідно до наказу генерального директора ДП «Бест Альтернатива» ОСОБА_2 від 23 квітня 2020 року № 14/к, зі звільнення «з 23 квітня 2020 року за відсутністю на робочому місці без поважних причин, пункт 4 статті 40 КЗпП України» на звільнення «з 09 квітня 2020 року за власним бажанням, частина перша статті 38 КЗпП України». Зобов`язав ДП «Бест Альтернатива» внести відповідний запис до трудової книжки ОСОБА_1 , зазначивши про недійсність попереднього запису про звільнення. Стягнув з ДП «Бест Альтернатива» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 79 761,49 грн, моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500,00 грн та судовий збір у розмірі 4 204,00 грн. В решті позову відмовив.

Київський апеляційний суд постановою від 18 травня 2021 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва рішенням від 27 січня 2021 року залишив без змін.

Київський апеляційний суд додатковою постановою від 22 червня 2021 року стягнув з ДП «Бест Альтернатива» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну допомогу в розмірі 500 грн.

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 25 липня 2021 року, ДП «Бест Альтернатива» просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 травня 2021 року і справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 15 листопада 2021 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

03 грудня 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива», третя особа - генеральний директор Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» ОСОБА_2, про визнання неправомірним та скасування наказу, зміну формулювання причини і дати звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 травня 2021 року призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов