Справа № 192/1872/21
Провадження № 2/192/143/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

.

15 лютого 2021 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Тітової О.О.,

за участю секретаря Біжко Ю.М.,

пр.позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати виконавчий напис №75480, вчинений 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість в розмірі 16 861,96 грн. таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що отримала постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.09.2021 та інші документи, винесені приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. при примусовому виконанні вказаного виконавчого напису № 75480, виданого 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості 16 861,96 грн. Вказаний виконавчий напис вважає вчиненим з грубим порушенням законодавства, а саме Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», тому він є незаконним та таким, що не підлягає виконанню. Позивач зазначає, що не отримувала від відповідача вимоги про стягнення заборгованості, кредитний договір по якому вчинено виконавчий напис не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку, крім того виконавчий напис вчинено поза межами строків позовної давності.

Ухвалою суду від 14 грудня 2021 року в порядку забезпечення позову. Зупинено стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису.

Ухвалою суду від 05 січня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в спрощеному провадженні з викликом сторін.

Представник позивача Булкіна О.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, додатково зазначила, що у зупиненому виконавчому провадженні внесено зміни щодо нотаріуса, яким вчинено оспорюваний виконавчий напис з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 оскільки при відкритті виконавчого провадження допущено описку. Також просила вирішити питання розподілу судових витрат з урахуванням сплаченого судового збору за подачу заяви про забезпечення позову.

Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, представника в суд не направив, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності нез`явившихся осіб та винести рішення за наявними у матеріалах справи доказами.

Суд, вислухав представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської Області Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий запис № 75480 про звернення стягнення з громадянина (ки) України, яким (якою) є ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с.Василівка Василівського району Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце роботи невідоме, який (-а) є боржником за Кредитним договором №1223/508С від 18/06/ від 18 червня 2008 року, укладеним з Публічне акціонерне товариство «БРОКБІЗНЕСБАНК», ідентифікаційний код юридичної особи 19357489, правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення права вимоги за кредитними договорами 306 від 12 листопада 2018 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», ідентифікаційний код юридичної особи 35234236, правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення права вимоги за кредитними договорами ВФ/01 від 08 квітня 2021 є Товариство з обмеженою відповідальності «Вердикт Капітал» ідентифікаційний код юридичної особи 36799749, місцезнаходження:04053, м.Київ, вул..Кудрявський узвіз, буд.5Б, далі іменований Стягувач, заборгованість за кредитним договором 1223/508С від 18/06 від 18 червня 2008 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 08 квітня 2021 року по 25 травня 2021 року. Загальна сума, що підлягає стягненню 16 861,96 грн.

17 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 66859942 на підставі виконавчого напису № 75480, виданого 12.06.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ « Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 16 861,96 грн.

Позивачем суду надано отриманий та засвідчений приватним виконавцем кредитний договір №1223/508С, укладений ОСОБА_2 з АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК». Відомості щодо нотаріального посвідчення кредитного договору від 18 червня 2008 року відсутні.

Відповідно до п.1.1 договору ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 20000 грн. строком на 12 місяців з 18 червня 2008 р. до 17 червня 2009 р. зі сплатою процентів за користування Кредитом у розмірі 31% річних на споживчі цілі.

Графіком розрахунку платежів за кредитним договором 1223/508С ВІД 18/06/08, підписаним ОСОБА_2 визначені умови кредитування, аналогічні викладеним в договорі з орієнтовним розрахунком сукупної вартості кредиту, а додатком №1 до договору визначені дати та суми погашення кредиту.

Згідно постанов приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 17.09.2021 визначено мінімальний розмір виконавчих витрат та розмір основної винагороди приватного виконавця.

Згідно з постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію,стипендію та інші доходи боржника від 19.10.2021, стягнення звернуто на дохід ОСОБА_2 , який вона отримує у Відділі освіти Виконавчого комітету Солонянської селищної ради.

Згідно відомостей АСВП та наданої позивачем постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 03.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. при реєстрації виконавчого документу допущено помилку при зазначені суб`єкта, що видав виконавчий документ у зв`язку з чим внесено зміни до АСВП та зазначено, що суб`єкт, що видав ВД є приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна у зв`язку з чим внесено зміни до постанов приватного виконавця у виконавчому провадженні №66859942.

Згідно з постановою про зупинення вчинення виконавчих дій від 20.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. на виконання ухвали суду про забезпечення позову від 14.12.2021 зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису №75480 виданого 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.88Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-887цс17 з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому Переліку.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Тобто, на даний час, як і на час вчинення виконавчого напису, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Як встановлено судом нотаріально посвідчений договір, укладений між позивачем та банком чи відповідачем відсутній.

Оскаржений виконавчий напис № 75480 вчинений приватним нотаріусом 12.06.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, тому є неправомірним посилання приватного нотаріусу Грисюк О.В. у виконавчому написі на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

У постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

У відповідності до положень частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 1049 ПК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що за договором №1223/508С, укладеного ОСОБА_2 з АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК», позивач отримала на споживчі цілі кредит у розмірі 20000 грн. строком на 12 місяців з 18 червня 2008 р. до 17 червня 2009 р. зі сплатою процентів за користування Кредитом у розмірі 31% річних.

Суд вважає, що графік розрахунку платежів за кредитним договором та додаток №1 за договором №1223/508С, укладеним з ОСОБА_2 не є безспірним доказом існування заборгованості позивача перед банком. Розмір заборгованості жодним документом, окрім як оскаржуваним виконавчим написом № 75480 вчиненим 12.06.2021 не визначений.

Враховуючи що суду не надано документів, щодо рахунку позивача з відомостями про дати та суми отримання кредитних коштів, їх повернення, періоду прострочення ОСОБА_2 з детальним розрахунком заборгованості за всіма її складовими, суд позбавлений можливості перевірити час виникнення права вимоги до позивача, а також розмір заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №1223/508С від 18.06.2008 за всіма складовими такої заборгованості.

Отже суд вважає, що відсутні дані про безспірність заборгованості та її розмір.

Договору відступлення права вимоги за кредитними договорами 306 від 12 листопада 2018, укладеного між банком та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» та Договору відступлення права вимоги за кредитними договорами ВФ/01 від 08 квітня 2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» та ТОВ «Вердикт Капітал» матеріали справи не містять.

Суд позбавлений можливості встановити набуття права та суми вимоги до позивача ТОВ «Вердикт Капітал», зокрема щодо кредитного договору 1223/508С від 18.06.2008 укладеного між АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ОСОБА_2 .

За приписами ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач ніяких доказів на спростування доводів позивача не надав.

Таким чином, судом встановлено, що правові підстави для вчинення вказаного виконавчого напису у приватного нотаріуса були відсутні.

За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі та визнає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір з урахуванням заяви про забезпечення позову у розмірі 1362 грн.

Керуючись ст. ст. 2-4, 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 75480 вчинений 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 16 861 (шістнадцять тисяч вісімсот шістдесят одна) гривня 96 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 21.02.2022.

Позивач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , місцезнаходження, 04053, м.Київ, вул.Кудрявський Узвіз, буд.5-Б .

Суддя О.О. Тітова