Справа № 367/173/22
Провадження №2/367/3827/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

07 лютого 2022 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Линника В.Я.,

за участі: секретаря Балинської О.С.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання,-

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла зазначена вище позовна заява, в якій позивачка вказує, що вони з відповідачем мають спільну доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між ними розірвано 14.01.2021 р. рішенням Ірпінського міського суду Київської області. Дочка проживає з позивачкою. З 01.09.2020 р. вона є студенткою 2 курсу групи ТХС 30 факультету хореографічного мистецтва денної форми навчання Київського національного університету культури і мистецтв, термін навчання - до 30.06.2021 р. Позивачка зазначає, що, хоча навчання дочки проходить на безоплатній основі, вона несе витрати по придбанню необхідних для навчання підручників та матеріалів, канцелярських предметів, одягу, взуття, також виникає потреба в коштах для належного харчування дитини під час перебування на навчанні у м. Києві, а також для проїзду доньки до навчального закладу та до місця проживання. Навчаючись на денній формі навчання, дочка позбавлена можливості працювати, заробляючи кошти на навчання і проживання, тому вона потребує матеріальної допомоги з боку батьків на період її навчання. Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2024 р., але не довше досягнення ОСОБА_4 23-річного віку.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на стан здоров`я відповідача, те, що він утримує свого літнього батька та малолітнього сина, сплачує комунальні платежі, маючи незначну заробітну плату. Звернув увагу суду, що з позовом про стягнення аліментів звернулась мати, а не донька.

Відповідач підтримав думку свого представника. Підтвердив, що він працює охоронником і має заробітну плату приблизно 10000,00 грн. - 12000,00 грн. в місяць.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Ірпінського міського суду м. Києва від 14.01.2021 р. шлюб між ними розірвано.

Згідно акту депутата ІМР Кравченко В.Р. від 16.11.2021 р., ОСОБА_4 проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 є студенткою 2 курсу денної форми навчання бюджетної форми фінансування Київського національного університету культури і мистецтв.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При цьому мінімальний розмір аліментів на повнолітню дитину законом не встановлений.

Відповідно до ст. 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Системний аналіз вищевикладених норм свідчить про те, що позивачу слід обґрунтовувати в суді свої витрати їх документальним підтвердженням. При цьому мінімальний розмір аліментів на повнолітню дитину законом не встановлений.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Водночас, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Крім того, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Встановлено, що ОСОБА_4 , яка є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює, не заміжня. Навчання на денній формі позбавляє ОСОБА_4 можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги, для забезпечення її їжею, одягом, канцелярськими товарами, витратами на транспорт та інше.

Визначаючи розмір аліментів, суд відкидає посилання представника відповідача на незадовільний стан здоров`я ОСОБА_2 , оскільки суду не надано доказів на підтвердження такої обставини.

Незначна заробітна плата охоронця та оплата відповідачем комунальних платежів не є підставами для звільнення від сплати аліментів.

Суд також не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на те, що на утриманні у відповідача перебуває його батько, оскільки це не підтверджується жодними доказами, як і те, що ОСОБА_2 є єдиним джерелом фінансування свого батька, а сам він не має доходів. Не надано також доказів витрат на утримання батька.

Вказівка представника відповідача на те, що позовну заяву подала мати, а не дочка, також не впливає на рішення суду, оскільки той з батьків, з ким проживає повнолітня дитина, яка продовжує навчання, має право нарівні з дитиною звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів.

Суд враховує, що у ОСОБА_2 є спільний з позивачкою малолітній син. В провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

За змістом ч. 3 ст. 19, п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України встановлено безперечний розмір аліментів на утримання однієї дитини - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів.

Враховуючи, що на утримання своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_2 буде сплачувати щонайменше ј частину свого заробітку (доходу), суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка навчається, в розмірі 1/12 його заробітку (доходу), що в сумі складає передбачений законодавством безперечний розмір аліментів на утримання двох дітей.

Оскільки позивачем не доведений розмір її витрат на забезпечення дочки, суд вважає такий розмір аліментів достатнім і обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 81, 259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Задовольнити частково позов ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/12 частини всіх видів заробітку, починаючи з 24.11.2021 р. до закінчення навчання в Київському національному університеті культури і мистецтв, до 30.04.2024 р., але не довше ніж до досягнення донькою 23 річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В решті позову відмовити.

Допустити рішення до негайного виконання в розмірі стягнення за один місяць.

Рішення в повному обсязі буде виготовлено до 12.02.2022 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили по закінченню строку на оскарження в разі ненадходження апеляційної скарги, а вразі її надходження з дня залишення рішення без змін судом апеляційної інстанції або з дня повернення/залишення без розгляду апеляційної скарги.

Суддя: В.Я. Линник