Провадження № 2/243/780/2022
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2022 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.
секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 м. Слов`янська, цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1
до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
позовні вимоги: про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
І. Стислий виклад позиції позивача.
У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Свої вимоги обґрунтовуючи тим, що їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу № 7160 від 11.12.2021 року належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .
Після набуття позивачкою права власності на вказану квартиру, в ній залишились зареєстрованими колишні власники ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а також ОСОБА_3 .
Відповідачі не є родичами позивачки та членами її родини та своєю реєстрацією створюють позивачці перешкоди у користуванні належною їй на праві власності квартирою.
У зв`язку з викладеним позивачка просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме приватною житловою чотирикімнатною квартирою АДРЕСА_2 .
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися,про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справ.
Позивач ОСОБА_1 та представник позивача, адвокат Прокопцев С.В., який діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 29.12.2021 року відкрито провадження по справі та призначено у справі підготовче засідання (а.с.32).
Ухвалою суду від 12.01.2022 року по справі закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду (а.с.37).
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі продажу квартири від 11.12.2021 року, посвідченим приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Таранаушенко В.М., № в реєстрі 7160; Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 289744710.
З довідки № 160225 від 10.12.2021 року, виданої Відділом з надання адміністративних послуг ВЦА Краматорського району Донецької області, слідує, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Відповідно до довідки № 161327 від 17.12.2021 року про не проживання за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 - вбачається, що відповідачі за вказаною адресою не мешкає з 11 грудня 2021 року по теперішній час (а.с.26).
V. Оцінка Суду.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності.
Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Судовий захист права власності здійснюється шляхом розгляду позовів про визнання права власності, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право власності та іншим способом, що встановлений законом або договором.
Згідно зі ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час та будь - яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.
Відповідно до п. 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
Відповідно до правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16.11.2016р. у справі №6-709цс16, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-якій час.
Оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_2 , а відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є попередніми власниками і разом з відповідачкою ОСОБА_3 є зареєстрованими у спірній квартирі, що належить позивачці, чим створюють перешкоди ОСОБА_1 у користуванні своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги
ОСОБА_1 . Розподіл судових витрат між сторонами.
Позивач не вимагає компенсації за понесені нею судові витрати.
Керуючись ст.ст. 319, 386, 391, 396, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, Законом України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав від 07.02.2014 року №5, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме приватною житловою чотирикімнатною квартирою АДРЕСА_2 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачами протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Відповідно до п. 3 розділу XII "Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їй пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Повний текст рішення виготовлено 22.02.2022 року.
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду Л.Є. Мірошниченко