Справа № 297/134/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 лютого 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідачки Готри Т. Ю.,

суддів Бисаги Т. Ю., Куштана Б. П.,

з участю секретарки судового засідання Жганич К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , де заінтересованою особою є Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, про встановлення факту належності запису в трудовій книжці, за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 березня 2021 року, ухвалене суддею Гецком Ю. Ю.,

в с т а н о в и в:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, де заінтересованою особою є Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, про встановлення факту належності запису в трудовій книжці.

Заяву обґрунтував тим, що у червні 2020 року він звернувся до ГУ Пенсійного фонду України в Закарпатській області з метою оформлення пенсії за віком, однак отримав відмову в призначені такої з підстав наявності розбіжностей у трудовій книжці НОМЕР_1 , а саме через невідповідність вимогам інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників запису про його трудову діяльність у МКП «Глобус» з 17.04.1990 по 17.06.1994.

За наведених вище обставин просив суд установити факт належності йому запису в трудовій книжці НОМЕР_2 МКП «Глобус» з 17.04.1990 по 17.06.1994, який не відповідає вимогам інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників у колгоспника БТ-1 № НОМЕР_3 .

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 19.03.2021 заяву ОСОБА_1 задоволено.

Установлено факт належності ОСОБА_1 запису в трудовій книжці НОМЕР_2 МКП «Глобус» з 17.04.1990 по 17.06.1994, як такий, що відповідає вимогам інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників у колгоспника НОМЕР_2 .

Не погоджуючись із цим рішенням суду заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подало на нього апеляційну скаргу внаслідок порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Скарга мотивована тим, що судом належним чином не враховано про можливість розгляду в порядку окремого провадження справ за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо їх установлення не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право та чинним законодавством не передбачено іншого порядку установлення таких фактів.

Зазначав апелянт, що згідно з порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637, підтвердження трудового стажу при невідповідності записів у трудовій книжці здійснюється саме органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, яке може бути оскаржене в установленому законодавством порядку. Відтак заяви про встановлення фактів трудового стажу не можуть розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки відмова відповідного органу в установленні таких фактів, може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду в порядку визначеному КАС України.

Зауважувало управління і те, що воно листом від 18.09.2020 повідомляло ОСОБА_1 про прийняття рішення про відмову в призначенні йому пенсії через неможливість зарахування до трудового стажу періоду роботи в МКП «Глобус» з 17.04.1990 по 17.06.1994, унаслідок здійснення запису у трудовій книжці заявника з порушенням «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» № 58 від 29.07.1993.

З огляду на це апелянт просив оскаржене рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 30.08.2021, зокрема поновлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області строк на апеляційне оскарження рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 19.03.2021.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ Пенсійного фонду України в Закарпатській області представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Йосипчук О.В. посилався на її безпідставність і надуманість, просив залишити її без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції - без змін.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник-адвокат Йосипчук О.В. щодо задоволення апеляційної скарги заперечили, просили таку залишити без задоволення, а оскаржене рішення місцевого суду - без змін.

Представник апелянта-заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому його неявка, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідачку, пояснення заявника, його представника, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи зазначену заяву суд першої інстанції виходив із того, що запис у трудовій книжці НОМЕР_2 МКП «Глобус» з 17.04.1990 по 17.06.1994 повністю відповідає вимогам інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників в колгоспника НОМЕР_2 та належить заявнику ОСОБА_1 .

Проте колегія суддів із такими висновками місцевого суду в повній мірі погодитися не може, оскільки таких суд дійшов із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права з огляду на таке.

Судом установлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийнято рішення № 57 від 23.06.2020 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із підстав не зарахування йому до страхового стажу періоду трудової діяльності в МКП «Глобус» з 17.04.1990 по 17.06.1994, оскільки запис у трудовій книжці не відповідає вимогам інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Водночас роз`яснено ОСОБА_1 про можливість оскарження цього рішення до Пенсійного фонду України або до суду (а.с.4).

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи, визначено ч. 1 ст. 315 ЦПК України, який не є вичерпним. За змістом ч. 2 цієї ж статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 убачається, що встановлення факту трудового стажу йому необхідно для призначення пенсії за віком.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори й угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У судовому порядку, відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку, встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Отож, установлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню в установленому законом порядку.

Заяви про встановлення фактів трудового стажу не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства. Відмова відповідного органу в установленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

З урахуванням наведеного питання встановлення факту наявності трудового стажу не підлягає судовому розгляду, а повинне вирішуватись у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.09.2019 у справі № 198/623/18 (провадження № 14-369цс19), та відповідає практиці Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (постанови: від 10 червня 2020 року у справі № 347/576/18 (провадження № 61-45995св18), від 10 березня 2020 року у справі № 556/132/18 (провадження № 61-44101св18), від 13 листопада 2019 року у справі № 559/2652/16-ц (провадження № 61-28244св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 401/2020/17-ц (провадження № 61-3570св19), від 24 жовтня 2019 року у справі № 523/30/17 (провадження № 61-12771св18), який, на підставі ч. 4 ст. 263 ЦПК України, колегія суддів ураховує при виборі і застосування норми права до правовідносин у цій справі.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення заяви, оскільки підтвердження трудового стажу здійснюються органами Пенсійного фонду України. Отримавши відмову органу, який призначає пенсії, в разі незгоди з його рішенням заявник має право звернутися за захистом свого права в суд на підставі ч. 2 ст. 124 Конституції України, ст. 105 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає слушними, оскільки вони ґрунтуються на вимогах закону і фактичних обставинах справи та спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

З огляду на наведене, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції, відповідно до ст. 376 ЦПК України, слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задовольнити.

Рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 березня 2021 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , де заінтересованою особою є Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, про встановлення факту належності запису в трудовій книжці - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 24 лютого 2022 року.

Суддя-доповідачка

Судді