Житомирський апеляційний суд
Справа №2-3762/02 Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В.
Категорія 68 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Микитюк О.Ю., Галацевич О.М.,

за участю секретаря Франчука В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 2-3762/02 за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький) Шоботенко Лілії Володимирівни, заінтересована особа ОСОБА_2 , за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 6 січня 2021 року, постановлену під головуванням судді Корбута В.В.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерстсва юстиції (м. Хмельницький) Шоботенко Л.В. при нарахуванні заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини у виконавчому провадженні №10716770 та визнати неправомірною постанову від 10 грудня 2020 року про закінчення цього виконавчого провадження.

Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 6 січня 2021 року скаргу повернуто заявниці без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема, зазначає, що суд прийшов до передчасного висновку про недотримання нею вимог частини 2 статті 183 ЦПК України, оскільки факт надіслання на адресу боржника копії цієї скарги підтверджується фіскальним чеком від 29 грудня 2020 року, який містить поштовий ідентифікатор.

Суд не переконався у тому, що подана нею скарга була отримана боржником та прийшов до передчасного висновку про залишення цієї скарги без розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не визнав апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення ОСОБА_2 , колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Вирішуючи питання щодо повернення скарги заявниці без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не виконані вимоги частини 2 статті 183 ЦПК України щодо долучення до скарги доказів її надіслання ( надання) іншим учасникам справи, що є підставою для застосування положень частини 4 статті 183 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком. Виходячи з наступного.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими Законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови вчинення процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків учасників цивільно-процесуальних правовідносин та гарантії їх реалізації.

Так, відповідно до положень частини 2 статті 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання 9 надання) іншим учасникам справи ( провадження).

Суд, встановивши, що письмову заяву ( клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду ( частина 4 статті 183 ЦПК України).

Частиною 1 статті 446 ЦПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

У свою чергу, розділ VII ЦПК України « Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Зокрема, згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України, та містити відомості, зазначені у пунктах 4 та 5 частини 4 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обгрунтовує свої вимоги.

При вирішенні даного питання суд першої інстанції не звернув увагу на те, що частиною 2 статті 183 параграфа 2 « Заяви з процесуальних питань» глави 1 розділу ІІІ « Позовне провадження» ЦПК України регулюються загальні вимоги щодо форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення, які подаються виключно з процесуальних питань при розгляді справ позовного провадження, в тому числі на стадії виконання судового рішення, в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Водночас, вказана процесуальна норма не стосується та не регулює питання подачі саме скарги на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення.

Вказані процесуальні правовідносини регулюються розділом VII ЦПК України « Судовий контроль за виконанням судових рішень», який встановлює окремий порядок розгляду таких справ й положеннями якого не передбачено обов`язку заявника надавати суду докази направлення скарги іншим учасникам справи.

Отже, до скарг на дії чи бездіяльність виконавця, якими ініціюється початок провадження у справі, застосовуються загальні положення позовного провадження, у тому числі й залишення скарги без руху, якщо для цього є законні підстави, а не її повернення без розгляду.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі №569/13154/20 та 21 квітня 2021 року у справі №713/1972/20.

Таким чином, ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,379,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 6 січня 2021 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: