ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2203/22 Справа № 199/7222/20 Суддя у 1-й інстанції - Руденко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Лаченкової О.В,

суддів Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

розглянула в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 січня 2021 року

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2020 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (ТОВ «ФК «ЄАПБ») посилалося на те, що 30 червня 2011 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №010/0141/82/0027626. Надалі, між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» (АТ «КІБ») укладено Договір відступлення права вимоги №114/48-F, відповідно до умов якого, до АТ «КІБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №010/0141/82/0027626. 28 листопада 2017 року між АТ «КІБ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір відступлення права вимоги №20171128 у відповідності до умов якого, АТ «КІБ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «КІБ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №6 від 16.03.2018 року до договору відступлення права вимоги №20171128 від 28 листопада 2017 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17870,36 грн. Відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань. На підставі викладеного, ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №010/0141/82/0027626 в розмірі 17870,36 грн. та судові витрати.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 січня 2021 року у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

В апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 січня 2021 року просить рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 січня 2021 року по справі №199/7222/20 скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК ЄАПБ по кредитному договору №010/0141/82/0027626 від 30 червня 2011 року в сумі 17870,36 грн., з яких: 17558,97грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 311,39 грн. - сума заборгованості за відсотками. Вирішити питання про розподіл судових витрат за подання ТОВ ФК ЄАПБ позовної заяви до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за подання апеляційної скарги на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 січня 2021 року по справі №199/7222/20.

Відзиви на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 січня 2021 року від інших учасників справи до апеляційного суду не надходили.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч.5 ст.272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КІБ» договору відступлення права вимоги №114/48-F, відповідно до умов якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило свої права вимоги за кредитним договором №010/0141/82/0027626.

Але з таки висновком суду першої інстанції погодитись неможливо з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 30.06.2011 року укладено кредитний договір №010/0141/82/0027626 згідно умов якого відповідачу надано картковий рахунок (до якого встановлюється кредитна лінія) №11 з лімітом кредитування у розмірі 7800 грн. строком на 24 місяці до 30.06.2013року(а.с.4-6), надалі, відповідно до додаткових угод, ліміт кредитування та строк користування кредитом збільшувався.

28 листопада 2017 року між ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» укладено договір відступлення права вимоги №114/48-F відповідно до умов якого ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» передає ПАТ «КІБ» належні ПАТ Райфайзен Банк Аваль права вимоги до боржників (а.с. 26-27).

28 листопада 2017 року між ПАТ «КІБ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення права вимоги №20171128 відповідно до умов якого ПАТ «КІБ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ПАТ «КІБ» права вимоги до боржників (а.с.28-30).

Відповідно до витягу з реєстрів боржників до договору відступлення права вимоги №20171128 від 28.11.2017 року первісний кредитор АТ «КІБ» передав право вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» по кредитному договору №010/0141/82/0027626 від 30 червня 2011 року, укладеному з ОСОБА_1 , загальну суму заборгованості у розмірі 17870,36 грн. (а.с. 31).

Позивачем 22.03.2018року направлено на адресу відповідача ОСОБА_1 повідомлення №002311475, №002311475-1 про «нового кредитора» та порядок погашення заборгованості по кредитному договору №010/0141/82/0027626 від 30 червня 2011 року (а.с.32,33).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором, станом на 16 березня 2018 року року у розмірі 17870,36 гривень (а.с.34-35).

З матеріалів справи вбачається, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 16.03.2018 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання.

Відповідно до п.1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив та проаналізував договір відступлення права вимоги №20171128 від 28.11.2017 року укладений між АТ КІБ та ТОВ ФК ЄАПБ, в якому чітко зазначено, що ПАТ КІБ володіє правом грошової вимоги по кредитним договорам відступленим в подальшому до ТОВ ФК ЄАПБ.

Крім того, про фактичне переуступлення права вимоги від ПАТ КІБ до ТОВ ФК ЄАПБ свідчить наявність у позивача всіх документів кредитної справи ОСОБА_1 , а саме: ідентифікаційні дані фізичної особи (копія паспорту, копія РНОКПП), кредитний договір №010/0141/82/0027626 від 30.06.2011 року з додатками, інформація про стан виконання зобов`язань боржника перед банком (розрахунок заборгованості).

Відтак, ТОВ ФК ЄАПБ на підставі вказаної документації довело належним чином, що набуло право грошової вимоги по кредитному договору №010/0141/82/0021626 від 30.06.2011 року.

Разом з тим, договір відступлення права вимоги №114/48-F від 28.11.2017 року укладений між АТ Райффайзен Банк Аваль та АТ КІБ, а також договір відступлення права вимоги №20171128 від 28.11.2017 року укладений між АТ КІБ та ТОВ ФК ЄАПБ у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто в силу ст.204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів суму заборгованості за кредитним договором №010/0141/82/0027626 від 30 червня 2011 року в сумі 17870,36 грн., з яких: 17558,97 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 311,39 грн. - сума заборгованості за відсотками, 0,0 грн. - сума заборгованості за пенею.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів судові витрати у розмірі 5255 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів - задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 січня 2021 року - скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів суму заборгованості за кредитним договором №010/0141/82/0027626 від 30 червня 2011 року в сумі 17870,36 грн., з яких: 17558,97 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 311,39 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів судові витрати у розмірі 5255 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова