У х в а л а

31 січня 2022 року

м. Київ

справа № 643/13309/20

провадження № 61-583ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року в справі за позовом кредитної спілки «Харківське ощадно-кредитне товариство» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів за договорами,

В с т а н о в и в:

У серпні 2020 року кредитна спілка «Харківське ощадно-кредитне товариство» (далі - КС «Харківське ощадно-кредитне товариство») звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просила стягнути на свою користь з ОСОБА_1 заборгованість за договором про іпотечний кредит від 02 грудня 2015 року (зі змінами) № ДКД-00140 у розмірі 230 251,10 грн; з ОСОБА_2 заборгованість за договором про іпотечний кредит від 02 грудня 2015 року (зі змінами) № ДКД-00141 у розмірі 223 682,42 грн; а також сплачений судовий збір в розмірі 6 809,00 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2021 року позов КС «Харківське ощадно-кредитне товариство» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором задоволено.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь КС «Харківське ощадно-кредитне товариство» заборгованість за договором про іпотечний кредит № ДКД-00140 від 02 грудня 2015 року (зі змінами) в сумі 230 251,18 грн, в тому числі зі сплати процентів 81 251,18 грн, з повернення кредиту - 149 000,00 грн.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь КС «Харківське ощадно-кредитне товариство» заборгованість за договором про іпотечний кредит № ДКД-00141 від 02 грудня 2015 року (зі змінами) в сумі 223 682,42 грн, в тому числі зі сплати процентів 74 682,42 грн, з повернення кредиту - 149 000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Харківського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2021 року - без змін.

06 січня 2022 року ОСОБА_1 надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року і передати справу до господарського суду на новий розгляд.

Дослідивши касаційну скаргу ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Згідно з пунктами 1, 10 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову в справах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, а ціна позову у справах, у яких заявлено кілька самостійних вимог, визначається загальною сумою всіх вимог.

Як убачається з матеріалів касаційного провадження, предметом позову є стягнення заборгованості за договорами про іпотечні кредити у розмірі 230 251,10 грн та 223 682,42 грн.

Ціна позову в даній справі складає 453 933,52 грн, яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00*250=620 250,00 грн).

Отже, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України рішення судів попередніх інстанцій в даній справі не підлягають касаційному оскарженню.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі з ціною позову, яка не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судом касаційної інстанції не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, а виключно встановлюється наявність чи відсутність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Разом із цим, касаційна скарга не містить належних та обґрунтованих посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, яка не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі з ціною позову, яка не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Зазначене відповідає Рекомендації № R (95) Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням указаного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення у справі з ціною позову, яка не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року всправі за позовом кредитної спілки «Харківське ощадно-кредитне товариство» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів за договорами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук