Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/36/22
провадження: 2/614/66/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2022 смт Борова Ізюмського району Харківської області

справа № 614/36/22

Борівський районний суд Харківської області в складі судді Гуляєвої Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , представник позивача - адвокат Губський Сергій Михайлович

до ОСОБА_4

про стягнення боргу за договором позики,

за участю учасників справи:

позивача: не з?явився

відповідача: не з?явився

У С Т А Н О В И В :

26.01.2022 ОСОБА_3 звернувся до Борівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_4 , в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 94 432 грн. та судові витрати.

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_3 посилається на наступні обставини.

Позивач та відповідач уклали договір позики, за яким ОСОБА_4 взяв у борг у позивача суму грошей у розмірі 3 000 доларів США. Відповідач зобов`язався повернути борг у повному обсязі в термін до 06.02.2021.

06 лютого 2019 р. позивач передав грошову суму в розмірі 3000 доларів США готівковим способом, відповідно днем укладення даного договору є вказана дата.

Зазначене зобов`язання, його умови та факт передачі позивачем суми коштів відповідачу підтверджується наданою відповідачем розпискою від 06.02.2019 р., якою ОСОБА_4 прийняв на себе дане боргове зобовязання.

До закінчення строку виплати відповідач не виконував в повному обсязі умови договору від 06.02.2019. Згідно до укладеного договору, після 06 лютого 2019 р. позику ні у готівковій, ні у безготівковій формі добровільно відповідачем повернуто не було. Після спливу строку ОСОБА_4 грошові кошти не повернув та на постійному місці проживання не з?являвся, а інше фактичне його місце перебування невідоме, тому повернення.

Вказує, що сума заборгованості на момент її виникнення (07.02.2021) у гривнях становить відповідно до офіційного курсу валют НБУ 83 666 грн., що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту НБУ. Період прострочення грошового зобов`язання на момент подання позову становить 347 днів. Заборгованість з урахуванням інфляції та 3% річних згідно зі ст.625 ЦК України становить 83 666 грн. (сума боргу)+8 379,43 грн. (інфляційне збільшення)+2 386,20 грн. (штрафні санкції)=94 431,63 грн. або 94 432 грн. зо округленням до цілих гривень.

Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 31.01.2022 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

21.02.2022 представник відповідача надав відзив на позовну заяву, у якому визнав позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 83 666 грн.

Позивач та його представник в судове засідання не з?явилися, представник позивача надав заяву, у якій просив справу слухати без його участі; позовні вимоги підтримує в частині стягнення суми основного боргу 3000 доларів США, що на день подачі позову становить 83 666 грн., від решти заявлених позовних вимог позивач відмовляється. Сплачений судовий збір просить стягнути на користь позивача.

Відповідач в судове засідання не з?явився, представник відповідача надав заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідача; позовні вимоги визнає частково - в частині стягнення основної суми боргу 83 666 грн.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає вимогам ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Судом встановлено, що відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют на дату 07.02.2021, один долар США відповідає 27,8885 грн. (а.с.4); згідно копії розписки від 06 лютого 2019 року ОСОБА_4 отримав в борг від ОСОБА_3 грошову суму у розмірі 3000 доларів США, зобов`язався повернути борг у строк до 06.02.2021 (а.с.13).

Враховуючи думки сторін, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 06 лютого 2019 року ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_3 позику в розмірі 3 000 доларів США та зобов?язався повернути до 06 лютого 2021 року.

Таким чином, письмова розписка, в якій сторони домовилися про всі істотні умови позики відповідає змісту ст. 1047 ЦК України. Тому в силу ст. 1049 ЦК України ОСОБА_4 як позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві ОСОБА_3 позику (грошові кошти) у такій самій сумі (3 000 доларів США = 83 666 грн.), що були передані йому позикодавцем 06.02.2019. Однак, ОСОБА_4 цього обов`язку не виконав.

Питання щодо розподілу судових витрат між сторонам суд вирішує згідно ст. 141 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 83, 89, 141, 158, 211, 259, 264, 265, 268, 273, 274-279, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, на підставі ст.ст. 202, 207, 526, 530, 610, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 , представник позивача - адвокат Губський Сергій Михайлович до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики в розмірі 83 666 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 992.40 грн.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області. У разі подачі апеляційної скаргив електронній формі, апеляційна скарга подається у той самий строк безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя ГУЛЯЄВА Г. М.