Золочівський районний суд Харківської області
Справа № 622/47/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2022 смт Золочів

Золочівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Чернової О.В., за участю секретаря Дмитренко А.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

23.02.2022 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій вона просить суд забезпечити свій позов до ОСОБА_2 , шляхом накладення заборони відчуження належного останній житлового будинку АДРЕСА_1 .

В обгрунтування заяви зазначає, що вона звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення з останньої суми боргу за договором позики. По справі відкрито провадження та призначено судове засідання за участю сторін. Відчуження зазначеного будинку в подальшому унеможливить виконання рішення суду та поновлення її порушених прав. Вважає, що таке забезпечення позову прямо передбачено чинним законодавством та є співмірним їз її позовними вимогами. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

На підтвердження обставин, викладених у заяві про забезпечення позову, заявницею надано копію договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 від 30.07.2020 року. Продаж житлового будинку, за домовленістю сторін вчинено за 99987,00 грн. Договір зареєстровано в реєстрі за №1055.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Як визначено у ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, суд також враховує правову позицію Верховного Суду України.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", роз`яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В постанові Верховного Суду по справі № 755/1357/18 від 13.03.2019 викладено правову позицію щодо вирішення судом питання про забезпечення позову з врахуванням інтересу не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вивчивши подану заяву про забезпечення позову, судом встановлено, що, звертаючись із заявою, позивач не обґрунтувала, у чому полягають об`єктивні ризики невиконання чи утруднення виконання майбутнього можливого рішення суду у справі. При цьому заявником не доведено, що боржник має намір та здійснює дії щодо відчуження належного йому будинку або вживає інші дії з метою уникнення виконання зобов`язання, окрім цього позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами право власності на вказаний будинок а також його вартість на момент звернення до суду з даною заявою, відсутність іншого майна, на яке можливо звернути стягненняв подальшому.

Оцінивши надані докази, судом встановлено, що відсутні підстави вважати, що заходи забезпечення, про які просить заявниця, є співмірними із позовними вимогами, невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, не порушить прав інших осіб, у тому числі й відповідача за позовом, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову на даному етапі у задоволенні заяви про забезпечення позову у визначений заявницею спосіб.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Харківського апеляційного суду.

Суддя Чернова О. В.