Ухвала

22 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 526/939/21

провадження № 61-2629ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргуприватного акціонерного товариства «Гадяцьке бурякогосподарство», яка підписана представником Грициком Геннадієм Олексійовичем, на постанову Полтавського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року у складі колегії суддів: Бутенко С. Б., Обідіної О. І., Прядкіної О. В., у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Гадяцьке бурякогосподарство» про усунення перешкод у користування та розпорядженні своїм майном,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 із позовом до ПАТ «Гадяцьке бурякогосподарство» про усунення перешкод у користування та розпорядженні своїм майном.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 баби ОСОБА_2 він набув право власності на дві земельні ділянки площею по 1,901 га кожна з кадастровими номерами :00:006:0380 та :00:006:0381, які знаходяться на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області.

Судовими рішеннями у справі № 526/489/19, які набрали законної сили, встановлено, що за життя ОСОБА_2 не укладала з відповідачем додаткові угоди до договорів оренди землі № 795 37/1 та № 794 37/2 від 05 квітня 2016 року про продовження терміну дії оренди до 31 грудня 2037 року, а отже, ПАТ «Гадяцьке бурякогосподарство» продовжує користуватися спірними земельними ділянками без належної правової підстави.

Після скасування Верховним Судом 24 лютого 2021 року рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 01 червня 2020 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року про визнання недійсними додаткових угод до договорів оренди землі та відмови у задоволенні таких його позовних вимог до відповідача у зв`язку з обранням ним неефективного (неналежного) способу захисту, ПАТ «Гадяцьке бурякогосподарство» продовжило незаконні дії, що позбавляють його права користування власністю.

05 квітня 2021 року працівниками відповідача було знищено межові знаки спірних земельних ділянок, а 14 квітня 2021 року на земельних ділянках проводилися сільськогосподарські роботи, хоча право оренди в установленому законом порядку за відповідачем зареєстровано не було, що змусило його звернутися до суду з цим позовом.

ОСОБА_1 просив:

усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження своїм майном, земельною ділянкою площею 1.9201га кадастровий номер :00:006:0380, що знаходиться на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області;

зобов`язати ПАТ «Гадяцьке бурякогосподарство» повернути належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 1,9201 га кадастровий номер :00:006:0380, що знаходиться на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області;

усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження своїй майном, земельною ділянкою площею 1.9201 га кадастровий номер :00:006:0381, що знаходиться на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області;

зобов`язати ПАТ «Гадяцьке бурякогосподарство» повернути належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 1,9201 га кадастровий номер :00:006:0381, що знаходиться на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 13 серпня 2021 року в складі судді: Максименко Л. В., позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Додатковим рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 16 вересня 2021 року в складі судді: Максименко Л. В., доповнено рішення Гадяцького районного суду від 13 серпня 2021 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Гадяцьке бурякогосподарство» в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, грошові кошти в розмірі 11 000 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 13 серпня 2021 року та додаткове рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 16 вересня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Усунено перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження земельною ділянкою площею 1,9201 га кадастровий номер :00:006:0380, що знаходиться на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, та зобов`язано ПАТ «Гадяцьке бурякогосподарство» повернути ОСОБА_1 належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 1,9201 га кадастровий номер :00:006:0380, що знаходиться на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області.

Усунено перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження земельною ділянкою площею 1,9201 га кадастровий номер :00:006:0381, що знаходиться на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, та зобов`язано ПАТ «Гадяцьке бурякогосподарство» повернути ОСОБА_1 належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 1,9201 га кадастровий номер :00:006:0381, що знаходиться на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області.

Змінено розподіл судових витрат. Стягнуто з ПАТ «Гадяцьке бурякогосподарство» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 2 727,67 грн.

16 лютого 2022 року ПАТ «Гадяцьке бурякогосподарство» подало касаційну скаргу, яка підписана представником Грициком Г. О., на постанову Полтавського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року, у якій посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить: скасувати постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про відмову задоволенні позовних вимог; змінити розподіл судових витрат.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не врахував висновки Верховного Суду, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 653/1096/16-ц та у постанові Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 925/180/18. Судом апеляційної інстанції не зазначено який існує спір між сторонами, які незаконні дії відповідача перешкоджають володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном позивачу.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про усунення перешкод у користування та розпорядженні своїм майном.

Справа № 526/939/21 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржене судове рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ПАТ «Гадяцьке бурякогосподарство» подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити приватному акціонерному товаристві «Гадяцьке бурякогосподарство» » у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, яка підписана представником Грициком Геннадієм Олексійовичем, на постанову Полтавського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Гадяцьке бурякогосподарство» про усунення перешкод у користування та розпорядженні своїм майном.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков