Є.у.н.с. 507/1601/21
Провадження № 2/512/55/22
"22" лютого 2022 р. смт. Саврань
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Савранський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Брюховецького О.Ю.,

за участю секретаря Шаповал Н.Г.,

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ

23.09.2021 ОСОБА_1 звернулась до Любашівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 в якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 зареєстрований 16.02.2019 Савранським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 05.

Позовні вимоги мотивовані тим, що протягом останніх декількох років стосунки з відповідачем розладились. Зникло взаєморозуміння, взаємоповага та стали частими сварки. На даний час тривалий час кожен із них живе окремим життям зі своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування.

На даний час позивачка з відповідачем шлюбних стосунків не підтримує.

Ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 23.09.2021 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу направлено за підсудністю до Савранського районного суду Одеської області.

03.11.2021 вищевказана цивільна справа надійшла до Савранського районного суду Одеської області.

Згідно зі статтею 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень статей 36, 37 ЦПК України, було визначено головуючого суддю Брюховецького О.Ю. та передано йому вказану справу.

Ухвалою Савранського районного суду від 15.11.2021 позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху через її невідповідність вимогам статей 175, 177 ЦПК України.

02.12.2021 Ухвалою Савранського районного суду Одеської області відкрито провадження та призначений судовий розгляд в порядку спрощеного провадження на 20.12.2021.

За клопотанням відповідача ухвалою суду від 20.12.2021 провадження у справі на підставі частини 7 статті 240, пункту 4 частини 1 статті 251 ЦПК України було зупинено на термін в два місяці, який закінчився 21.02.2022.

Ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 21.02.2022 провадження у справі поновлено та призначено справу до розгляду на 10 годину 00 хвилин 22.02.2022.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 16.02.2019 Савранським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зареєстрований шлюб, актовий запис № 05. Це підтверджується свідоцтвом про шлюб від 16.02.2019 серія НОМЕР_1 (а.с.19).

Протягом останніх декількох років стосунки між сторонами не склались. Зникло взаєморозуміння, взаємоповага та стали частими сварки. На даний час тривалий час кожен із них живе окремим життям зі своїми інтересами. Фактично сім`я позивачки припинила своє існування.

На даний час позивачка з відповідачем шлюбних стосунків не підтримує.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Згідно з частиною 3 та частиною 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За змістом частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог статті 110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу.

Згідно з частиною 1 статті 110 сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Обмеження права на подання позову, визначені частиною 2 статті 110 СК України, судом не встановлені.

Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно частини 3 статті 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У відповідності до частини 6 статті 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 ЦПК України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 5 "Рівноправність подружжя" Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

У пункті 126 рішення у справі "Фернандес Мартінес проти Іспанії" (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року Європейський суд з прав людини зазначив наступне: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовна заява позивачки про розірвання шлюбу є виваженою та свідомою, відповідає її дійсній волі, причини, з яких вона наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімейні стосунки подружжя є формальними, поновити шлюбно-сімейні стосунки сторони наміру не мають, у зв`язку з чим подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та порушувало принцип добровільності шлюбу, визначений статтею 24 Сімейного кодексу України, що має істотне значення, а отже перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає.

За змістом статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Поряд з цим, суд враховує, що позивачка не заявила вимогу про відновлення свого дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу.

Суд встановив, що при подачі позову, позивачка сплатила судовий збір у розмірі 908 грн. (а.с. 1).

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, у позовній заяві позивачка не ставить вимоги про стягнення судового збору з відповідача.

Відтак, ухвалюючи рішення, суд не вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат по сплаті судового збору, сплачених позивачем при зверненні до суду з цим позовом.

Відповідно до положень частини 2 статті 115 Сімейного кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Керуючись статтями 4, 6-10, 12, 13, 16, 19, 76, 81, 82, 200, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, статтями 110, 112, 115 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_3 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 16.02.2019 Савранським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 05 розірвати.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити незмінним.

Судові витрати у справі залишити за позивачкою ОСОБА_1 .

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Копію цього рішення після набрання ним законної сили надіслати Савранському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складене та підписане головуючим суддею 22.02.2022.

Суддя: О.Ю. Брюховецький