Справа № 483/327/21
Провадження № 22-ц/812/236/22
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
У Х В А Л А

22 лютого 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

при секретарі судового засідання- Лівшенку О.С.,

за відсутності сторін, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи,

розглянувши відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»

на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 листопада 2021 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна та приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитро Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг» (далі ТОВ «ОТП Факторинг»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. та приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 грудня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 02 вересня 2014 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрований в реєстрі за № 3207.

Стягнуто з ТОВ «ОТП Факторинг» на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в рахунок відшкодування судового збору 1 362 гривні.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції ТОВ «ОТП Факторинг» подало на нього апеляційну скаргу.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 29 грудня 2021 року відкрито провадження за вказаною апеляційною скаргою.

07 лютого 2022 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання/заява про вчинення кримінального правопорушення.

Мотивуючи клопотання вказував, що 01 квітня 2021 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області по справі № 483/327/21 було винесено ухвалу про забезпечення позову, яким було зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №59440259 до вирішення справи по суті.

16 квітня 2021 року приватний виконавець Куліченко Д.О. на виконання зазначеного судового рішення виніс постанову, якою виконав вимогу суду про зупинення виконавчих дій до вирішення справи по суті.

Однак, згодом, всупереч судовому рішенню, що набрало законної сили, приватний виконавець Куліченко Д.О. продовжував вчиняти виконавчі дії у виконавчому провадженні №59440259, а саме: 22 липня 2021 року поновив вчинення виконавчих дій, про що виніс відповідну постанову;

22 липня 2021 року повернув виконавчий документ стягувану, про що виніс відповідну постанову.

Суд прийняв остаточне рішення по справі тільки 12 листопада 2021 року. Рішення суду в законну силу не вступило, так як оскаржене відповідачем.

На його думку, приватний виконавець Куліченко Д.О. не виконав судове рішення.

Невиконання судового рішення полягає у невжитті службовою особою, до якої звернуто виконання вироку, рішення, ухвали або постанови суду, що набрали законної сили, передбачених законом заходів щодо їх виконання.

Вказував, що за його скаргою Міністерство юстиції України провело позапланову невиїздну перевірку діяльності приватного виконавця Куліченеко Д.О. в результаті якої було підтверджено, що дії приватного виконавця по поновленню вчинення виконавчих дій у період зупинення виконавчого провадження вчинені з порушенням вимог частин першої та п`ятої статті 35 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, у діях приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О. вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 Кримінального кодексу України.

Враховуючи викладене просив, прийняти його заяву до розгляду та порушити кримінальне провадження відносно приватного виконавця Куліченко Д.О., спрямувавши її для подальшого розслідування.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 з огляду на наступні обставини.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон № 1403-VIII) примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Згідно із статтею 34 Закону № 1403-VIII контроль за діяльністю приватного виконавця здійснюється Міністерством юстиції України шляхом проведення планових і позапланових перевірок у порядку, встановленому Міністерством юстиції України. Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на два роки з обов`язковим повідомленням приватного виконавця про час і місце проведення перевірки не пізніш як за 10 днів до її початку. Попередні періоди, що раніше перевірялися, не можуть бути предметом наступних перевірок, крім перевірок за зверненнями учасників виконавчого провадження. За місцем проведення перевірки поділяються на виїзні та невиїзні. У разі виявлення під час здійснення перевірок ознак дисциплінарного проступку приватного виконавця Міністерство юстиції України вносить вмотивоване подання до Дисциплінарної комісії про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

Статтею 37 Закону № 1403-VIII визначено, що приватний виконавець несе за свої рішення, дії чи бездіяльність та завдану третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну чи кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, установлених законом, а також дисциплінарну відповідальність у порядку, встановленому цим Законом.

Як встановлено статтею 38 Закону № 1403-VIII підставою для притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Дисциплінарним проступком приватного виконавця є: факт зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю приватного виконавця; порушення правил професійної етики приватного виконавця; розголошення професійної таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків; невиконання статуту Асоціації приватних виконавців України, рішень Ради приватних виконавців України та з`їзду приватних виконавців України.

Конституційний Суд України в Рішенні від 23 травня 2001 року № 6-рп/2001 зазначив, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів. Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості та не належить до управлінської сфери.

У Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 Конституційний Суд України вказав, що, здійснюючи перевірку заяв і повідомлень про злочини, прокурор, слідчий, орган дізнання діють до порушення кримінальної справи, однак вдаються до тих же способів і прийомів, що й під час збирання доказів у кримінальній справі. Отже, правовідносини, що мають місце під час розгляду заяв про злочини, за своєю правовою природою є кримінально-процесуальними. Тому перевірка скарг на рішення, дії чи бездіяльність вказаних суб`єктів владних повноважень має відбуватися у тому ж процесуальному порядку і тим же судом, на який відповідно до закону покладені повноваження щодо перевірки й оцінки доказів у кримінальній справі, тобто судом із розгляду кримінальних справ. Зазначене обумовлює висновок, що компетентним національним судом, до юрисдикції якого належить розгляд скарг щодо прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб`єктом владних повноважень стосовно заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини, є суд, який спеціалізується на розгляді кримінальних справ.

Враховуючи вищевикладене підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про порушення кримінального провадження відсутні, тому у задоволенні такого необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 381, 382 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволені клопотання ОСОБА_1 про порушення кримінального провадження відносно приватного виконавця Куліченка Дмитра Олександровича відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст ухвали складено 24 лютого 2022 року