СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-о/759/384/22
ун. № 759/2906/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Горбенко Н.О. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2022 року До Святошинського районного суду м. Києва надійшла вказана заява.

Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 17.02.2022 року визначено головуючого суддю Горбенко Н.О.

Справа передана судді 17.02.2022 року.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 5 частини 2 ст. 293 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно ч.1 ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Дослідивши заяву вбачається, що вона підлягає передачі на розгляд іншому суду з таких підстав.

У своїх вимогах сторона заявника просить встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , як чоловіка та жінки без реєстрації у період з 1999 року по 23 листопада 2021 рік.

Обґрунтовуючи підсудність вказаної справи Святошинського районного суду м. Києва, посилається на те, що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом про проживання за вказаною адресою, що у свою чергу дає йому підстави подавати заяву до Святошинського районного суду м.Києва.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.2 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Загальні правила підсудності визначені ст.ст.27, 28 ЦПК України, згідно яких позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, або за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції на час постановлення оскаржуваної ухвали):

- місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає;

- реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно ст.6 цього Закону громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Аналіз змісту даних норм дає підстави для висновку, що місцем проживання особи, вжитим у ч.1 ст.316 ЦПК України, є зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання або перебування.

З огляду на те, що місце проживання заявника згідно з інформацією щодо реєстрації місця проживання особи в ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва» особу ОСОБА_1 не знайдено, підстави для розгляду даної заяви Святошинським районним судом м.Києва відсутні.

Крім того, заява про встановлення юридичного факту також не є спором щодо нерухомого майна та тому положення процесуального закону про виключну підсудність також не застосовуються. При цьому відповідно до положень ч.6 ст.294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає таку заяву без розгляду.

Отже, ч.1 ст.316 ЦПК України надає заявнику право подати дану заяву про встановлення юридичного факту виключно за його зареєстрованим місцем проживання.

Дане також узгоджується з Постаною Київського апеляційного суду від 15.02.2022 року у справі 753/19366/21, проваження № 22-ц/824/2942/2022.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) від 20 липня 2006 року вказав, що «фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» … Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Розгляд справи судами з порушенням правил підсудності є порушенням п.1 ст.6Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки такі суди не є встановленими процесуальним законом для такого розгляду.

Відтак, вказана заява не може розглядатися за місцем проживання заявника.

Адресою місця реєстрації ОСОБА_1 є: АДРЕСА_2 , про що зазначено в заяві заявником .

Зазначена адреса територіально не віднесена до Святошинського району м. Києва.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З викладеного випливає висновок про необхідність передачі справи на розгляд до Ірпінського міського суду Київської області за зареєстрованим місцем проживання заявника, так як справа не підсудна Святошинському районному суду м. Києва, оскільки належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 31, 32, ст.ст. 293, 316, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення- передати на розгляд за підсудністю до Ірпінського міського суду Київської області (вулиця Мінеральна, 7, м. Ірпінь, Київська обл., 08200).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О. Горбенко