Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/1174/21
21 лютого 2022 року м. Гребінка
Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Вітківського М.О.,
при секретарі Коваленко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка без технічної фіксації засобами в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
в с т а н о в и в:
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26.08.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» (далі по тексту - Кредитодавець/ТОВ «Слон кредит») та ОСОБА_1 (далі по тексту - Відповідач/Позичальник) було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 350629 (укладається в електронній формі для кредитів, де передбачена сплата процентів за перший день користування кредитом) (далі по тексту - Договір кредиту), відповідно до якого, Кредитодавець надав, Позичальнику кредит в сумі 36 875,00 грн., шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку Позичальника в порядку передбаченому умовами Договору кредиту, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця, а Позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю суму кредиту в строк до 26.08.2023 р. та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та строки, визначені пунктами 1.4.-1.5 Договору кредиту.
Підписанням Договору кредиту Відповідач підтвердив, що він був ознайомлений з усіма його умовами, в тому числі з Правилами надання коштів у позику, які розмішені на сайті та йому була надана вся інформація передбачена вимогами чинного законодавства.
Правилами надання коштів у позику, передбачено що Договір кредиту укладався в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається Позичальником, у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України).
Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до статті 1055 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад га порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту.
Згідно ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за Договором кредиту, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору кредиту, що підтверджується відповідними доказами.
Не виконуючи належним чином зобов`язання за Кредитним договором. Відповідач порушив зазначені норми законодавства та умови кредитного договору.
Зазначив, щодо права вимоги заборгованості за кредитним договором ТОВ Вердикт Капітал». 30.06.2021 між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №30-06/2021, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права грошової вимоги до Боржників за договорами кредиту, у т.ч. за Договором про надання споживчого кредиту №350629 від 26.08.2020 року, що укладений між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 .
Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «Слон кредит» втратив такі права.
Вказує, за період користування кредитними коштами, відповідачем здійснені часткові платежі на погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, однак станом на день звернення до суду заборгованість за Кредитним договором не погашається, проценти за користування кредитними коштами відповідач не сплачує, в результаті чого утворилася заборгованість.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з відповідача станом на 21.10.2021р., відповідно до розрахунку заборгованості, становить 54 327,89 грн., з яких:
-Заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 35 084, 63 грн.;
-Заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 9 882,49 грн.;
-Заборгованість за нарахованими відсотками згідно Договору кредиту 9 360,77 грн.
В зв`язку з наведеним, позивач вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача.
Згідно довідки відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.71).
Ухвалою суду від 23.11.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до розгляду з викликом сторін на 15.12.2021 о 09 год 00 хв. сторонам встановлено строки подання відповідних заяв по суті (а.с.72,73).
15.12.2021 року представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві, посилаючись на ч. 3 ст. 211ЦПК України просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного рішення суду не заперечував (а.с.6).
Відповідач у судове засідання не з`явився, документи направлені судом не отримує, про що свідчить конверт, який повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.79). Розгляд справи відкладено на 10.01.2022 року.
10.01.2022 року представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві, посилаючись на ч. 3 ст. 211 ЦПК України просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного рішення суду не заперечував (а.с.6).
Відповідач у судове засідання не з`явився, документи направлені судом не отримує, про що свідчить конверт, який повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.83).
В судове засідання 31.01.2022 року представник позивача не з`явився, в позовній заяві, посилаючись на ч. 3 ст. 211 ЦПК України просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного рішення суду не заперечував (а.с.6).
31.01.2022 року відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому порядку, шляхом направлення повістки про виклик у судове засідання та оголошення про виклик в судове засідання через офіційний веб-сайт Судова влада України (а.с.88,89).
31.01.2022 року ухвалою суду додатково витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» належним чином завірені копії документів, а саме: довідку про рух коштів по рахунку за договором №350629 про надання споживчого кредиту від 26.08.2020 року укладеного з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; довідку про отримання коштів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , із зазначенням грошової суми наданої в кредит, фактично отриманої суми кредиту, первинних бухгалтерських документів про надання кредиту та зарахування коштів на відповідний картковий рахунок відповідача.
15.02.2022 року на виконання ухвали суду від 31.01.2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» направив суду заяву щодо надання документів на виконання ухвали суду.
В судове засідання 21.02.2022 року представник позивача не з`явився, в позовній заяві, посилаючись на ч. 3 ст. 211 ЦПК України просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного рішення суду не заперечував (а.с.6).
21.02.2022 року відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому порядку, шляхом направлення повістки про виклик у судове засідання та оголошення про виклик в судове засідання через офіційний веб-сайт Судова влада України.
Так, як відповідач в судові засідання 15.12.2021, 10.01.2022, 31.01.2022, 21.02.2022 не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений і у встановленому порядку, до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.
Згідно ухвали суду від 21.02.2022 року суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.
Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
26.08.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 350629 відповідно до якого, Кредитодавець надав, Позичальнику кредит в сумі 36 875,00 грн. п. 1,3. Договору, шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку Позичальника в порядку передбаченому умовами Договору кредиту, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця, а Позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю суму кредиту в строк до 26.08.2023 р. та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та строки, визначені пунктами 1.4.-1.5 Договору кредиту.
Відповідно до п. 1.4. Договору строк кредиту 1095 днів з кінцевим терміном повернення 26.08.2023 року (включно).
Відповідно до п. 1.5. Договору тип процентної ставки фіксована, Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить:
- за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних) (далі Проценти за перший день користування кредитом);
- за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних (далі поточні проценти) (а.с.8-11).
До матеріалів справи додано паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) (стандартизована форма), з графіком платежів додаток №1 до Договору про надання споживчого кредиту №350629 від 26.08.2020 року (а.с.12-14).
Підписанням Договору кредиту Відповідач підтвердив, що він був ознайомлений з усіма його умовами, в тому числі з Правилами надання коштів у позику, які розмішені па сайті та йому була надана вся інформація передбачена вимогами чинного законодавства.
Правилами надання коштів у позику, передбачено що Договір кредиту укладався в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається Позичальником, у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України).
30.06.2021 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №30-06/2021, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за договорами кредиту, у т.ч. за Договором про надання споживчого кредиту №350629 від 26.08.2020 року, що укладений між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 (а.с.18-33).
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 21.10.2021р., відповідно до розрахунку заборгованості, становить 54 327,89 грн., з яких: -заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 35 084, 63 грн.; -заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 9 882,49 грн.; -заборгованість за нарахованими відсотками згідно Договору кредиту 9 360,77 грн. (а.с.16,17).
Суд дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів дійшов до наступного висновку.
Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до статті 1055 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад га порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту.
Згідно ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно ст. ст. 3,12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір та надсилаються іншій стороні цього договору.
В матеріалах справи міститься копія договору про надання споживчого кредиту № 350629, що укладений 26.08.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та ОСОБА_1 , вказаний договір укладено в електронній формі.
Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за Договором кредиту, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору кредиту, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви.
Судом встановлено, що 30.06.2021 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №30-06/2021, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за договорами кредиту, у т.ч. за Договором про надання споживчого кредиту №350629 від 26.08.2020 року, що укладений між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 1ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За приписами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Отже, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 , а ТОВ «Кредит Слон» втратив такі права.
Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені).
Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 свого обов`язку належним чином не виконав своєчасно, в порядку, передбаченому договором, кредитні кошти не повернув, у зв`язку з чим станом на 21.10.2021 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 54 327,89 грн., з яких:
-Заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 35 084, 63 грн.;
-Заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 9 882,49 грн.;
-Заборгованість за нарахованими відсотками згідно Договору кредиту 9 360,77 грн.
Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України.
Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань передбачених кредитним договором належним чином не виконав, суд знаходить позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання споживчого кредиту такими, що підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про стягнення з Відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 грн., суд приходить до наступного.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо,
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Однак, з наданого платіжного доручення не вбачається, що була сплачена вартість наданої позивачу правової допомоги саме у даній справі. Тому, суд не вбачає підстав для стягнення із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Вердикт Капітал» вартості такої правової допомоги.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 2270,00 грн. сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст. 4, 11, 12, 13, 76-80, 81, 83 ,89, 128, 137, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 279, 280-284, 354 ЦПК України, суд,-
в и р і ш и в:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
У стягненні витрат на професійну правову допомогу - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку тобто, роз`яснюється, що апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання)без повідомлення (виклику)учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Складання повного тексту судового рішення відкласти не більше як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).
Суддя М. О. Вітківський