печерський районний суд міста києва
31 січня 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Соколова О.М.,
при секретарі - Матвійчуку В.П.
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Печерського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позову вказано, що з 23.03.1991 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Однак, на даний час, сторони припинили спільне життя, як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Основною причиною розпаду сім`ї являються непорозуміння та різниця характерів. У зв`язку з чим, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін.
Відповідно до ст. ст. 14, 33 ЦПК України справу було розподілено до розгляду судді Печерського районного суду Соколову О.М.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, проте представник позивача подала клопотання про розгляд справи у відсутність позивача та представника позивача та вказала, що позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, в порядку встановленому ст. 128 ЦПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов, зокрема якщо, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.
Згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 23.03.1991 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім`ї було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис № 898.
Від шлюбу сторони мають спільних дітей, які є повнолітніми.
Судом встановлено, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, проживають окремо та втратили один до одного почуття поваги і любові.
Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і сторін.
Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, сторін на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, сторін на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
З положень статті 12 Конвенції вбачається, що чоловік і жінка, які досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом сторін і жінки є право на розірвання шлюбу, з урахуванням статей 5, 8 вказаного міжнародного договору.
З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, сім`я носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню сторін, а тому позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 21, 24, 105, 110-112 СК України, ст. 12, 141, 81, 263-264, 273, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб, укладений та зареєстрований, 23.03.1991 року між громадянами ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 898 - розірвати.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .
Повний текст рішення складено 31.01.2022 року.
Суддя О.М. Соколов