Справа № 450/1876/20 Провадження № 2-др/450/13/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

з участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити клопотання відповідача ОСОБА_2 про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про знесення самочинного будівництва,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду з клопотанням, у якому просив стягнути з відповідача на його користь 44000 грн. судових витрат, з яких 35000 грн. є гонораром адвоката, 9000 грн. компенсація шести виїздів адвоката в судові засідання.

Мотивував своє клопотання тим, що в провадження Пустомитівського районного суду Львівської області перебувала на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про знесення самочинного будівництва. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду. Однак у зв`язку з розглядом справи він поніс судові витрати у згаданому вище розмірі. Враховуючи наведене, просив клопотання задовольнити.

18 лютого 2022 року від представника ОСОБА_3 ОСОБА_5 до суду надійшли заперечення на клопотання, у яких вона зазначила, що заявлені вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Вказала, що стягнення судовий витрат з позивача на користь відповідача у разі залишення позову без розгляду можливо лише у випадку необґрунтованих дій позивача. Вважає дії позивача в межах розгляду цивільної справи обґрунтованими. Звернення з позовом до суду було спрямоване на реалізацію права позивача на судовий захист. Вказала, що відповідач під час розгляду справи відчужив спірну земельну ділянку, не повідомив суд про зміну власника і про необхідність залучення такого до участь у справі. Повідомила, що домовленість з новим власником спірного майна про вирішення спору в позасудовому порядку стала причиною подання ОСОБА_3 заяви про залишення позову без розгляду. З огляду на вказане, просила у задоволенні клопотання відмовити.

Заявник ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 в судовому засіданні клопотання підтримали з мотивів, описаних в такому, просили його задовольнити.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, явку повноважних представників не забезпечили, причини неявки суду не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення судового розгляду не подали.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи та клопотання, проаналізувавши докази в їх сукупності суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 січня 2022 року заяву позивача ОСОБА_3 про залишення позовної заяви без розгляду задоволено, його позовну заяву до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про знесення самочинного будівництва залишено без розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

З позовної заяви вбачається, що причиною звернення позивача до суду стала наявність самочинно збудованого на належній ОСОБА_2 земельній ділянці кадастровий № :01:005:0677 фундаменту, частину якого, яка заходить на земельні ділянка кадастрові №№ :01:005:2109, :01:005:2110, що належать йому та ОСОБА_2 , він просив знести.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_1 у поданому до суду 06 жовтня 2020 року відзиві не погодився з позовними вимогами і просив у задоволенні таких відмовити. При цьому він визнає факт того, що у червні 2009 року він розпочав, а у липні 2009 року закінчив влаштування фундаменту на його земельній ділянці.

Вказані обставини свідчать про наявність між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спору щодо вказаних земельних ділянок і фундаменту.

Таким чином, дії ОСОБА_3 щодо подання позову до суду для вирішення вказаного спору були обґрунтованими.

Окремої уваги заслуговують дії ОСОБА_2 , які полягали у відчуженні земельної ділянки кадастровий № :01:005:0677 без повідомлення суду про це, а також неподання ним клопотання про залучення нового власника у якості співвідповідача.

Такі дії містять ознаки зловживання правом, оскільки були спрямовані на унеможливлення виконання рішення суду.

Слід також зауважити, що у разі, якби спір між сторонами був відсутній, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 під час судового розгляду мали можливість дійти до взаєморозуміння щодо наявних між ними правовідносин. Натомість, ОСОБА_3 дійшов домовленостей в позасудовому порядку лише з новим власником згаданої ділянки ОСОБА_4 , який в подальшому був залучений до розгляду справи, що в свою чергу стало підставою для подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат у разі закриття провадження у справі можливе саме у випадку необґрунтованості дій позивача та звертала увагу, що сам по собі факт закриття провадження не свідчить про наявність безумовних підстав для компенсації судових витрат відповідачу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 640/1029/18, провадження № 14-443цс19, ухвала Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 906/961/17, провадження № 12-121гс19, ухвала Великої Палати Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 810/3711/18, провадження № 11-865апп19).

Верховний Суд у своїй постанові від 13 січня 2022 року по справі № 462/1026/19 зазначив, що системний аналіз частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України дає підстави для висновку, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що аргументи, якими ОСОБА_2 мотивував своє клопотання, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, дії позивача ОСОБА_3 щодо подання позову до суду про знесення самочинного будівництва, а також подальші його дії, пов`язані з розглядом даної справи, були обґрунтованими та виправданими, а тому у задоволенні такого слід відмовити.

Керуючись ст. 142 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про стягнення судових витрат відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 23 лютого 2022 року.

Суддя Мусієвський В.Є.