22-з/804/31/22
264/2363/21

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер 264/2363/21

Номер провадження 22-з/804/31/22

21 лютого 2022 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.

суддів Баркова В.М., Зайцевої С.А.

сторони:

заявник Комунальне комерційне підприємство Маріупольської міської ради

«Маріупольтепломережа»

боржник - ОСОБА_1

розглянув заяву ОСОБА_1 про прийняття додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 грудня 2021 року, постановлену у складі судді Матвєєвої Ю.О.,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2021 року Комунальне комерційне підприємство Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» (надалі: ККП «Маріупольтепломережа») звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання в сумі 19 932,09 грн та, нарахованих у зв`язку з простроченням грошового зобов`язання, трьох процентів річних в сумі 738,59 грн та інфляційних втрат у сумі 1 690,69 грн.

26 травня 2021 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ККП «Маріупольтепломережа» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання в сумі 19 932,09 грн та, нараховані у зв`язку з простроченням грошового зобов`язання, три проценти річних в сумі 738,59 грн та інфляційні втрати у сумі 1 690,69 грн, а також судовий збір у розмірі 227,00 грн.

У грудні 2021 року боржник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу від 26 травня 2021 року, посилаючись на те, що він не згоден з наданим заявником розрахунком його заборгованості, оскільки в ньому не повністю відображені всі сплачені ним платежі за надані послуги.

З урахуванням викладеного, зазначивши про спір про право, боржник просив суд скасувати судовий наказ від 26 травня 2021 року.

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Боржник не погодився з такою ухвалою місцевого суду та подав на неї апеляційну скаргу.

Постановою Донецького апеляційного суду від 01 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 грудня 2021 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

11 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення, в якому вирішити питання розподілу судових витрат у виді судового збору, сплаченого ним за подання до місцевого суду заяви про скасування судового наказу в розмірі 116,50 грн та за подання до апеляційного суду апеляційної скарги в розмірі 496,20 грн.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що підстави для ухвалення додаткового судового рішення відсутні з огляду на таке.

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийняття додаткового рішення може бути оскаржено (частини третя та п`ята статті 270 ЦПК України).

Положеннями ч. 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у випадку передачі справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, на апеляційний суд не покладено обов`язку вирішувати питання про судові витрати.

З огляду на те, що постановою Донецького апеляційного суду від 01 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції, тобто остаточного рішення по суті спору апеляційним судом не було прийнято, підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат додатковим рішенням (постановою) відсутні.

Разом з тим, ОСОБА_1 не позбавлений можливості клопотати про розподіл судових витрат, у тому числі, понесених у зв`язку з поданням заяви про скасування судового наказу та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, під час ухвалення судового рішення по суті у справі за позовними вимогами ККП «Маріупольтепломережа».

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним відмовити ОСОБА_1 в ухваленні додаткового рішення.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 в прийнятті додаткового рішення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: