ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року

м. Черкаси

справа № 701/496/21 провадження № 22-ц/821/170/22 категорія: 310000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Бородійчука В.Г.,

суддів: Карпенко О.В., Нерушак Л.В.

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг»

відповідач: ОСОБА_1

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» на додаткове рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої підприємству.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

11 червня 2021 року ТОВ «Хімагромаркетинг» звернулося в суд з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 16 листопада 2021 року в задоволенні позовних вимог ТОВ «Хімагромаркетинг» відмовлено.

Представник ОСОБА_1 адвокат Іванов А.А. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2021 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Іванова А.А. задоволено.

Ухвалено додаткове рішення, яким стягнуто з ТОВ «Хімагромаркетинг» на користь ОСОБА_1 27 000 грн. витрат на правничу допомогу.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позовні вимоги позивача залишено без задоволення, а тому відповідач має право на заявлення вимог про стягнення витрат на правничу допомогу.

Врахувавши позиції сторін відносно вказаного питання, суд дійшов до висновку про стягнення суми витрат в розмірі 27 000 грн., що на думку суду буде відповідати встановленим обставинам справи та діючим вимогам Закону.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Хімагромаркетинг» оскаржив його в установленому порядку до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ТОВ «Хімагромаркетинг» просить скасувати додаткове рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2021 року як незаконне та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час розгляду справи суд не врахував, що стороною під час розгляду справи не було подано попереднього орієнтовного розрахунку судових витрат, які вона очікувала понести в зв`язку з розглядрм справи. Крім того, розмір витрат повинен бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та обягом послуг. Оскільки, відповідач та його представник не подали відповідних дказів до закінчення судових витрат, тому їхнє стягнення є безпідставним.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ч. 6 ст. 19 ЦПК України визначено категорії справ, що відносяться до малозначних.

П. 4 ч. 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є в тому числі справи про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Підстав для застосування положень ч.3 ст.369 ЦПК України встановлено не було.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Апеляційний суд створив учасникам процесу у даній справі належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, в яких такий рух описаний. Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі № 668/13907/13-ц від 18 травня 2018 року).

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Звертаючись до суду з апеляційною скрагою ТОВ «Хімагромаркетинг» зазначило, що відповідач та його представник несвоєчасно звернулися до суду із клопотанням про вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу.

Перевіривши такі доводи апеляційної скраги, суд апеляційної інстанції вважає, що вони можуть бути підставою для часткового задоволення апеляційної скраги та зміни додаткового рішення суду.

Так, під час вирішення питання про ухвалення додаткового рішення суд першої інстанції врахував, що в межах розгляду цивільної справи адвокатом Івановим А.А. було заявлено, що розрахунок судових витрат, які підлягають стягненню з позивача буде надано суду не пізніше 5 днів з моменту винесення рішення.

Дійсно вимоги цивільно-процесуального законодавства, а саме ст. 134 ЦПК України передбачають подачу попереднього орієнтовного розрахунку суми судових витрат, які вона очікує понести в зв`язку з розглядом справи.

Представником відповідача повідомлялося суд про подачу заяви щодо стягнення витрат на правничу допомогу у п`ятиденний строк після ухвалення рішення суду.

Рішення суду датовано 16 листопада 2021 року, повний текст рішення виготовлений 22 листопада 2021 року, заява про стягнення судових витрат надійшла до суду 25 листпоада 2021 року, а згідно поштового конверта відправлена заявником 18 листпоада 2021 року, що відповідає встановленим вимогам чинного законодавства, тому висновок районного суду про те, що порушень з боку сторони відповідача щодо процедури подачі відповідної заяви суд апеляційної інстанції вважає правильним.

При цьому, суд першої інстанції при вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення правильно враховував, що відповідно достатті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Суд апеляційної інстанції враховує, що районним судом було досліджено, що на підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду представником відповідача надано:

- договір про надання професійної правової допомоги № 262 від 14 червня 2021 року укладений між Адвокатським бюро «Анатолія Іванова», в особі керівника бюро - Іванова Анатолія Анатолійовича та ОСОБА_1 ..

Предмет договору правова допомога у представленні інтересів у Маньківському районному суді Черкаської області у цивільній справі за позовною заявою ТОВ «Хімагромаркетинг» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, в обсязі та на умовах,передбачених договором, а замовник зобов"язаний сплатити винагороду (гонорар) та витрати, необхідні для виконання його доручень у порядку та строки обумовлені сторонами у договорі;

- квитанцію до прибуткового касового ордера № 105 від 14 червня 2021 року про прийняття від ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги № 262 від 14 червня 2021 року 13 500 грн.;

- квитанцію до прибуткового касового ордера № 113 від 17 липня 2021 року про прийняття від ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги № 262 від 14 червня 2021 року 13 500 грн.;

- ордер адвоката Іванова А.А. серії ЧК №176673 від 15 червня 2021 року.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30 березня 2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні висновки викладені також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Надаючи оцінку доказам у справі, суд першої інстанції правильно враховано, що відповідно до пункту 5.1 Договору про надання правової допомоги № 262 від 14 червня 2021 року, за правову допомогу, передбачену в п. 1.1. Договору Замовник сплачує виконавцю винагороду в розмірі 27 000 (двадцять сім тисяч гривень), 50 % (п`ятдесят відсотків) від суми винагороди 13 500 (тринадцять тисяч п`ятсот гривень) замовник сплачує протягом трьох днів з моменту підписання даного Договору. Залишок суми замовник сплачує виконавцю протягом трьох днів з дня набрання рішення суду законної сили, при вирішення спору на користь замовника.

Згідно постанови Великої Палати ВС справа № 904/4507/18, зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата) підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VІ).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VІ врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно - виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. ВП ВС наголосила, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тошо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначити розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом (§55). Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру. За наявності таких угод при вирішенні питання відшкодування судових витрат ЄСПЛ керується не ними, а іншими наведеними вище чинниками, які стосуються роботи адвоката, насамперед принципом розумності судових витрат, що відображено також у справі «Пакдемірлі проти Туреччини».

Заявник зазначає обгрунтування даних витрат як витрачений час пов`язаним із розглядом даної справи, а саме: наданням консультацій ОСОБА_1 , підготовкою та поданням відзиву на позовну заяву, підготовкою та надсиланням 3-х адвокатських запитів, транспортними витратами, оскільки Адвокатське бюро «Анатолія Іванова» зареєстровано та здійснює свою діяльність в м. Умані Черкаської області.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Колегія суддів приходить до переконання, що стягнення суми коштів у заявленому представником відповідача розміру за надану правничу допомогу не є обґрунтованим, враховуючи складність справи, час затрачений в судових засіданнях, підготовку процесуальних документів та інше. Такий розмір винагороди не є співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Разом з тим враховує й заперечення відповідача у справі щодо зменшення витрат, які заявлені стороною.

Витрати на суму 27 000 грн. повинні бути співмірні зі складністю справи та відповідати критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Заперечення на клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, подані позивачем враховуються колегією суддів та частково спростовують доводи викладені у клопотанні представника відповідача. За таких обставин, колегія суддів враховуючи критерій реальності наданих доказів та обсяг виконаних робіт адвоката на представництво інтересів відповідача вважає за необхідне зменшити суму стягнутих судових витрат з 27 000 грн. до 18 000 грн., оскільки така сума буде відповідати принципу співмірності та розумності і буде узгоджуватися із позицією Великої Палати ВС справа № 904/4507/18 щодо визначення критеріїв розміру гонорару.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» задовольнити частково.

Додаткове рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої підприємству змінити.

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Іванова Анатолія Анатолійовича задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання правничої допомоги у розмірі 18 000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 22 лютого 2022 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді О.В. Карпенко

Л.В. Нерушак