РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м.Житомира Лєдньов Д.М. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, де зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу.

Відповідач ОСОБА_2 чоловік позивача, є зареєстрованим за відповідною адресою, при цьому, починаючи з 2020 року у квартирі фактично не проживає.

Вказуючи на те, що у зв`язку з реєстрацією місця проживання відповідача у квартирі право на вільне користування та розпорядження власністю є порушеним, позивач просить визнати особу такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Ухвалою суду від 28.01.2022 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 18.08.2016 року.

Серед зареєстрованих за вказаною адресою є ОСОБА_2 чоловік позивача, - шлюб з яким укладено позивачем 24.02.2017 року.

Згідно зі ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , який набув право на проживання у квартирі як член сім`ї власника, фактично з 2020 року не проживає в житловому приміщенні без поважних причин.

Вказане підтверджується дослідженим судом актом від 28.12.2021 року, складеним комісією ПП «КВЖРЕП № 15», про те, що ОСОБА_2 не проживає за адресою з 2020 року.

На час розгляду справи відповідачем не надано відзиву із запереченнями щодо фактичного не проживання за адресою протягом усього терміну.

Спірні правовідносини регулюються ч.2 ст. 405 ЦК України, у відповідності з якою член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд приходить до висновку, що права позивача є порушеними, вимога про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 141, 258-279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Д.М.Лєдньов