Справа № 404/1490/21
Номер провадження 2/404/464/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Тригубенко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, просив стягнути з відповідача на свою користь борг у сумі 30 466 грн. 62 коп., з яких 25 000 грн. - основний борг, 1 353 грн. 12 коп. - інфляційне збільшення, 3 398 грн. - штрафні санкції, 715 грн. 50 коп. - відсоток за користування чужими грошовими коштами та судові витрати по справі у розмірі 908 грн.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що 23 грудня 2019 року між сторонами було укладено договір № 54 про надання правової допомоги. У відповідності до вимог п. 5.1 цього договору за правову допомогу, передбачену в п.п. 1 даного договору клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) в розмірі 25 000 грн. та згідно п. 5.7 фактичні витрати адвоката, пов`язані з виконанням доручення за цим договором оплачуються протягом 5 банківських днів з моменту отримання фактичних витрат.

Пунктом 5.3 встановлено, що до початку виконання адвокатом доручення за цим договором, адвокату виплачується аванс, який складає п`ятдесят відсотків суми гонорару.

Згідно п. 7.1 за невчасну оплату правової допомоги, передбаченої пунктом 1.1 даного договору, клієнт сплачує (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми передбачуваного до оплати гонорару з урахуванням індексу інфляції, або неоплаченого, або частково оплаченого гонорару з урахуванням індексу інфляції.

Вказано, що зазначений договір набрав чинності з моменту підписання сторонами та діяв до фактичного виконання сторонами зобов`язань за даним договором.

Договір був укладений на засадах взаємоповаги, довіри, та досягнення певної мети, тож на початку взаємовідносин не виникало необхідності зазначати та застерігати про умови та наслідки невиконання цього договору, оскільки кожна сторона підписала цей договір, керуючись чинним законодавством та чітко розуміла зміст ст. 526 ЦК України.

Позивач зазначає, що відповідачем до сьогоднішнього дня не здійснено з ним будь-якого розрахунку за надану юридичну допомогу про яку свідчить акт приймання передачі - виконаних робіт від 04 червня 2020 року підписаний, як ним так і відповідачем. Відповідачу було запропоновано здійснити повний розрахунок за надану юридичну допомогу в порядку усної домовленості шляхом телефонного зв`язку та попереджено про подальші наслідки непогашення боргу. Відповідач визнав існуючу заборгованість, але станом на день подачі позову розрахунок не було здійснено.

Вказано, що станом на сьогодні утворилась загальна заборгованість за період з 23 грудня 2019 року по 25 лютого 2021 року та з 04 червня 2020 року по 25 лютого 2021 року, яка складає 30 466 грн. 62 коп.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

30 квітня 2021 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого вказано, що 20 грудня 2019 року о 20:40 год. на автошляху М-12 біля об`їзної за м. Кропивницький відбулась ДТП за участю водія ОСОБА_3 під керуванням якого перебував автомобіль марки Renault Duster, д.н.з НОМЕР_1 , який належав йому на підставі власності. За фактом ДТП було відкрито кримінальне провадження та внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначено, що у зв`язку тим, що його онука ОСОБА_4 , яка на той момент перебувала у трудових відносинах з адвокатом ОСОБА_1., за наполяганням останнього та за рекомендацією онуки, ним з метою захисту прав було укладено договір про надання правничої (правової) допомоги № 54 від 23 грудня 2019 року, який на даний час є предметом даного позову.

Згідно умов договору позивачу було передбачено гонорар в розмірі 25 000 грн. за надані ним послуги з проведенням оплати у готівковій чи безготівковій формі. Вказана сума була визначена, як така, що має у разі стягнення її з винної у ДТП сторони задовольнити розмір шкоди від понесених матеріальних збитків, витрачених ним на ремонт вищевказаного транспортного засобу, оскільки адвокат на момент укладення договору запевнив у тому, що стягнення з винної особи суми понесених ним збитків у скоєнні ДТП через її матеріальний стан жодним чином не відбудеться.

Позивач у період участі його у якості захисника, здійснював лише подачу скарг на дії слідства, які у результаті фактично не принесли жодних позитивних результатів для нього, як клієнта, а лише призвело до тривалого позбавлення права власності на транспортний засіб та який був основним засобом пересування.

Вважає, що позивачем для захисту інтересів застосовувались неефективні методи, такі як, перебування на особистому прийомі у керівника правоохоронних органів влади, де зі сторони позивача на орган досудового слідства спрямовувались усні скарги, які за своєю сутністю істотно не впливали на захист порушених прав, як власника автомобіля, під час виконання зобов`язання передбачені договором. В подальшому такі дії позивача призводили до частих особистих конфліктів з органами досудового слідства та співробітниками штраф майданчика, на якому знаходився автомобіль. Саме такі конфліктні ситуації, які були викликані неадекватною поведінкою позивача призвели у подальшому до того, що за час перебування його автомобіля на штрафному майданчику в нього були пошкоджені шини, а також були завдані інші пошкодження кузова.

В подальшому позивач неодноразово здійснював дії, які тим чи іншим чином затягували процес відшкодування завданих майну збитків у наслідок ДТП та поверненню транспортного засобу. Фактично автомобіль було повернуто через пів року після укладення договору про надання правничої допомоги.

Відповідач вказує, що ним дійсно було підписано акт виконаних робіт. Проте, вказаний акт було підписано за наполяганням позивача, який скористався юридичною необізнаністю відповідача, запевнив останнього в необхідності проведення даних дій, для досягнення результату щодо відшкодування витрат понесених на відремонтоване авто.

На прохання позивача, так як ним самим було роз`яснено для того, щоб йому не проводити оподаткування коштів, він наполіг на повному розрахунку, а саме 25 000 грн. за надані послуги виключно у готівковій формі, яка крім іншого допускається самим актом виконаних робіт, на підписанні якого наполягав позивач. Дана вимога позивача була виконана і повний розрахунок у вигляді 25 000 грн. за надані позивачем послуги було проведено у готівковій формі.

До теперішнього часу в провадженні Кіровського районного суду м. Кіровограда перебувають матеріали цивільної справи № 404/4866/20, в якій він є позивачем, відкриті на підставі поданої позовної заяви про відшкодування збитків завданих органом державної влади та однією з позовних вимог є понесення витрат на правничу допомогу на підставі договору № 54 від 23 грудня 2019 року. У справі, ним заявлено клопотання про відмову у здійсненні представництва його прав та інтересів у зв`язку з сумнівом, щодо порядності, чесності та добросовісності позивача з обставин, які склалися стосовно його онуки, а саме припинення її трудових відносин з позивачем. З викладеного та враховуючи матеріали скарг, які були подані його онукою на дії позивача постає очевидним, що між ним та позивачем склалися вкрай неприязні відносини.

Після того, як позивачу стало відомо, що його онука здійснила подачу скарги про порушення норм трудового законодавства, надходили телефонні дзвінки з застосуванням маніпуляційних методів у формі тиску і залякування та вимог оплати коштів за раніше наданої правничої допомоги, якої фактично не існувало.

На думку відповідача, позивачем виходячи з мотиву особистої неприязності до онуки було подано позовну заяву з намаганням повторно стягнути з нього кошти, які були сплачені. При цьому, позивач неправомірно намагається стягнути з нього суму неустойки, яка ним визначається, як штрафні санкції.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 травня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні позову відмовити.

Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріли справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 грудня 2019 року між адвокатом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір № 54 про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору, клієнт доручає, а адвокат зобов`язується, під час строку дії цього договору, надати правову допомогу у вигляді надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складання необхідних заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямовані на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта у справі по факту ДТП (дорожньо-транспортної пригоди), яка мала місце 20 грудня 2019 року по кримінальній справі № 0009441, відшкодування збитків (матеріальної та моральної шкоди) завданих дорожньо-транспортною пригодою.

Відповідно до п. 2.1.1 договору адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, застосовує всі способи до покладення сум судових витрат, що підлягають оплаті за послуги адвоката, на винну сторону, а клієнт зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.

Відповідно до п. 2.1.2 договору адвокат надає правову допомогу по представництву інтересів клієнта під час судового розгляду справ у судах України будь-якої інстанції і органах Національної поліції, інших державних установах, підприємствах, організаціях незалежно від форми підпорядкування та права власності. Для цього адвокату надається довіреність та ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, надавати усні та письмові пояснення суду, подавати зустрічний позов, доводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення в установленому законодавством порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими йому кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п. 2.2. договору адвокат зобов`язується (в тому числі): надавати юридичні консультації (висновки) в письмові формі, за запитом клієнта; оформлювати за запитом Клієнта процесуальні документи для подачі їх до суду або інших органів, які беруть участь у справі; представляти інтереси клієнта на стадії виконання рішення (ухвали, постанови) суду; тощо.

Відповідно до п. 2.2.3 договору, представляти інтереси клієнта у відносинах зі всіма органами державної влади, управління та їх посадовими особами, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, підпорядкування та національності.

Відповідно до п. 2.3. договору клієнт має право (в тому числі) погоджувати з адвокатом плани виконання робіт на кожному етапі (п. 2.3.3.).

За умовами договору (п. 2.4.) клієнт зобов`язаний щомісяця підписувати акт приймання - передачі наданих послуг (п. 2.4.1.); оплачувати витрати, в тому числі судові, що необхідні для виконання доручення, відшкодовувати витрати, пов`язані з веденням справи в суді, витребуванням необхідних для ведення справи доказів, нотаріальним посвідченням документів, проведенням експертиз та оплатою послуг спеціалістів, оплатою державного мита, виконанням рішення суду (п. 2.4.3.); своєчасно оплачувати за надані правові послуги адвоката в розмірах та порядку, визначених розділом 5 договору.

Відповідно до п. 5.1 за правничу допомогу, передбачену в п.п.1.1 даного договору, клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) в розмірі 25 000 грн.

Пунктом 5.2 передбачено, що на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначення обґрунтованого розміру гонорару.

Відповідно до п. 5.3 договору, до початку виконання адвокатом доручення за цим договором, адвокату виплачується аванс, який складає п`ятдесят відсотків суми гонорару.

Пунктом 5.4 визначено, що у разі збільшення або зменшення клієнтом в процесі розгляду справи позову, і якщо такі зміни вимагають від адвоката додаткового часу, сторони зобов`язуються переглянути умови оплати змінених вимог, враховуючи час витрачений адвокатом на підготовку до справи, при цьому розмір гонорару визначається сторонами в окремому дорученні та може бути змінений тільки за погодженням сторін.

Відповідно до п. 5.5, фактичні витрати адвоката (оплата роботи фахівців, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, тощо) оплачуються клієнтом окремо від гонорару на підставі наданого Адвокатом рахунку з доданням підтверджуючих документів.

Пунктом 5.6. визначено, що клієнт здійснює оплату адвокату гонорару за цим договором

Пунктом 5.7. визначено, що фактичні витрати адвоката, пов`язані з виконанням доручення за цим договором оплачуються протягом 5 банківських днів з моменту отримання фактичних витрат, (посилання на даний пункт договору міститься в позовній заяві).

Пунктом 7.1 договору визначено, що за несвоєчасну сплату правової допомоги, передбаченої п. 1.1 даного договору клієнт сплачує (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми передбачуваного до оплати гонорару з урахуванням індексу інфляції, або не оплаченого, або частково оплаченого гонорару з урахуванням індексу інфляції.

Відповідно до п. 7.2, клієнт звільняється від відповідальності, якщо доведе, що відмова від оплати гонорару і (чи) залишення виконаної правової допомоги без необхідного приймання звіту та відмова від підписання акту прийому-передачі послуг є правомірними, а часткова оплата гонорару обґрунтовується.

04 червня 2020 року між сторонами був підписаний акт приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до вказаного акту адвокатом були виконані такі роботи згідно умов договору: складено договір про надання правової допомоги; проведено аналіз та запропоновано стратегію і тактику правового захисту у кримінальному провадженні № 0009441; правова допомога на стадії досудового розслідування, щодо повернення вилученого транспортного засобу; вивчено документи, що стосуються матеріалів кримінальної справи; прийнято безпосередню участь у поверненні незаконно вилученого майна з спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів; здійснено складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, щодо порушених прав власника майна; прийнято участь у 22 судових засіданнях; складання позовної заяви по відшкодуванню завданої майнової та моральної шкоди. Загальна вартість виконаних робіт становить 25 000 грн.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України унормовано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 76 ЦПК України унормовано, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на принцип змагальності сторін, розподіл обов`язку доказування та подання доказів, на позивача, у даному випадку, покладається обов`язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме: що обов`язок відповідача (замовника) сплатити кошти, обумовлені умовами договору виконавцю, кореспондується з обов`язком виконавця надати передбачені п. 1.1. договору послуги.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно зі статтею 1 Закону (у редакції на час укладення договору) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) (далі - Закон) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Правова допомога є послугою, яка може включати певний обсяг дій, направлених на реалізацію і захист прав, свобод та законних інтересів особи, її представництво у судах, інших органах державної влади, органах місцевого самоврядування. Обсяг таких дій (повноважень адвоката), порядок їх реалізації передбачений договором з адвокатом і нормами чинного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону, договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя статті 27 Закону), оскільки за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, який регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положенням про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 177 ЦК України серед переліку об`єктів цивільних прав розглядає послугу як самостійний об`єкт, при цьому її характерною особливістю, на відміну від результатів робіт, є те, що послуга споживається замовником у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності виконавцем. Тобто, характерною ознакою послуги є відсутність результату майнового характеру, невіддільність від джерела або від одержувача та синхронність надання й одержання послуги.

Згідно з договором про надання послуг важливим є не сам результат, а дії, які до нього призвели.

Відповідно до статті 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Правовий аналіз наведених положень ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що договір надання послуг є двостороннім правочином, за яким обов`язок виконавця з надання певної послуги кореспондує обов`язок замовника по її оплаті в розмірах, строках та в порядку, що встановлені договором.

З урахуванням норм ст.ст. 177, 901, 903 ЦК України, обов`язок відповідача ОСОБА_2 (як замовника) сплатити кошти, розмір яких (як вказує позивач) визначений розділом 5 адвокату ОСОБА_1, кореспондується з обов`язком виконавця надати передбачені п. 1.1 ОСОБА_2. послуги.

Розділ 5 договору не містить погодження між сторонами строків та порядку оплати клієнтом (замовником) «наданої послуги та/або виконаних робіт (готівковий, безготівковий, тощо)».

За змістом норм ч. 5 ст. 626 ЦК України, договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Договір про надання правової допомоги, як і будь-який договір про надання послуг, може бути оплатним або безоплатним.

Згідно з статтею 30 Закону, статтею 28 Правил адвокатської етики (у редакції 2012 року) гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що адвокатський гонорар є однією із умов, яка визначається сторонами договору про надання правової допомоги. А тому наявність у договорі розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (погодинної оплати або фіксованого розміру) дає підстав вважати, що сторони при укладенні договору про надання правової допомоги погодили розмір адвокатського гонорару (відповідно відсутність у договорі розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає підстав вважати, що сторони при укладенні договору про надання правової допомоги погодили розмір адвокатського гонорару).

У позовній заяві позивач визначив підставу стягнення заборгованості за надані юридичні послуги зазначивши, що у відповідності до вимог п. 5.1. даного договору про надання правової допомоги, передбачену в п.п. 1 договору клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) в розмірі 25000 грн. та згідно п. 5.7. фактичні витрати адвоката, пов`язані з виконанням доручення за цим договором оплачуються протягом 5 банківських днів з моменту отримання фактичних послуг.

На підтвердження розміру заборгованості позивач надав: копію договору № 54 від 23 грудня 2019 року, а також акт приймання - передачі виконаних робіт від 04 червня 2020 року.

Відповідно до п. 5.1. договору за правову допомогу передбачає сплату адвокату винагороди у розмірі 25000 грн., за передбачену в п.п. 1.1. даного договору послугу: надання правової інформації, консультації і роз`яснень з правових питань, складання необхідні заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямовані на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта у справі по факту ДТП (дорожньо - транспортної пригоди), яка мала місце 20 грудня 2019 року по кримінальній справі № 0009441, відшкодування збитків (матеріальної та моральної шкоди) завданих дорожньо-транспортною пригодою).

Матеріали цивільної справи не містять будь - яких відомостей про надання позивачем послуг передбачених п. 1.1. договору з доданням підтверджуючих документів, які б визначально надавали підстави віднести їх до фіксованого розміру передбаченого п. 5.1. договору (зокрема, в п. 1.1. договору не передбачено послуг - повернення вилученого майна із спеціального майданчика, прийняття участі в судових засіданнях, складення договору про надання правової допомоги, тощо).

Належних та допустимих доказів того, що перелік робіт зазначених в акті приймання - передачі випливає з п.1.1. договору (дії вчинені адвокатом за запитом клієнта до п. 2.2. договору), позивач також не надав.

Умовами договору № 54 від 23 грудня 2019 року сторони визначили: про виконання доручення за даним договором адвокат надає клієнту акт прийому - передачі наданих послуг. Клієнт зобов`язаний прийняти та підписати акт прийому - передачі наданих послуг протягом 5-ти днів з дня його отримання, або обґрунтувати відмову від прийняття наданих адвокатом послуг.

Істотних умов в тому числі, що підписаний акт прийому передачі - є підставою для оплати робіт клієнтом у зазначеному у ньому розмірі договір №54 від 23 грудня 2019 року не містить.

Акт приймання передачі виконаних робіт містить умову - що «цей акт складений в 2-х примірниках, по одному для кожної сторони і є підставою для виставлення рахунку для оплати клієнтом протягом 10 банківських днів у готівковій чи безготівковій формі з моменту підписання акту приймання - передачі виконаних робіт».

Матеріалами справи підтверджуються обставини того, що рахунок для оплати клієнтом послуг - адвокатом не виставлявся.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, сам по собі акт прийому - передачі не є визначальним для висновку виникнення зобов`язання по оплаті, оскільки в умовах договору № 54 від 23 грудня 2019 року сторони не визначили його як підставу для оплати, тобто самостійним юридичним документом, який породжує правовий наслідок (виникнення у відповідача обов`язку з оплати).

Крім того, договір про надання правової допомоги не містить істотних умов - строку виконання зобов`язання по оплаті відповідачем.

Враховуючи той факт, що акт прийому передачі наданих послуг не є підставою для оплати (оскільки в умовах договору такі умови є відсутніми) позивач, відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, має надати докази, що між ним та клієнтом умовами договору погоджений порядок обчислення гонорару (фіксований/погодинний), порядок та строк його сплати, за послуги, які перелічені у ньому (судові засідання, повернення майна).

Матеріали справи не містять доказів виконання доручення клієнта (згідно п. 1.1. договору, п. 2.2. договору), а також погодження між сторонами порядку обчислення винагороди адвоката по «виконанню» робіт відповідно до умов п. 5.2. -5.7. договору № 54 від 23 грудня 2019 року.

Верховний Суд у справі № 522/1784/15 зазначив, що визнаним міжнародним стандартом здійснення адвокатської діяльності є принципи чесності та добропорядної репутації адвоката, який відображений в етичних кодексах поведінки адвокатів та який розповсюджується на всі напрями професійної діяльності адвоката. Договір про надання правової допомоги має відповідати вимогам Закону та Правилам, а також визнаним міжнародним та національним стандартам надання правової допомоги.

Верховний Суд виходить з того, що правові підстави для стягнення винагороди адвоката за надані послуги (гонорар) мають підтверджуватися належними та допустимими доказами, а саме договором про надання правової допомоги, а також розрахунком на підтвердження обсягу виконаних ним робіт (фіксований розмір, погодинна оплата).

Визначальним для правильного вирішення спору є те, що сторони погодили у встановленому законом та договором порядку порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата тощо).

Перелік виконаних робіт який міститься в акті прийому-передачі від 04 червня 2020 року не співпадає з переліком робіт зазначених у п. 1.1. договору про надання правової допомоги.

Розрахунок на підтвердження обсягу виконаних ним робіт (фіксований розмір, погодинна оплата), позивачем не наданий.

Вартість наданої правової допомоги відповідно до строків, результатів та ступеню тощо, мало бути погоджено та оформлено сторонами у відповідності до вимог п. 5.2. договору (на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта, обсяг правової допомоги враховується при визначення обґрунтованого розміру гонорару).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по договору про надання правової допомоги № 54 від 23 грудня 2019 року у сумі 25 000 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційного збільшення, штрафних санкцій та відсотків за користування чужими грошовими коштами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Оскільки суд дійшов висновку, що на відповідача не може бути покладено обов`язок зі сплати послуг наданих по договору про надання правової допомоги № 54 від 23 грудня 2019 року у сумі 25 000 грн., то й відсутні підстави стверджувати, що у відповідача перед позивачем існує невиконане грошове зобов`язання, яке прострочене відповідачем.

З урахуванням вищенаведеного, у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі відмови в позові на позивача.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, судові витрати по справі підлягають віднесенню на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 76-81, 263-265, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН - НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено 21.02.2022 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда