Дата документу 17.02.2022
Справа № 334/87/22
Провадження № 2-о/334/37/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Добрєва М.В.,

при секретарі Візіренко К.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вельможко Анни Ігорівни, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , з яким вона зареєструвала шлюб 28.01.2012р.

З 2012 року по день смерті чоловіка, вони проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , де вели спільне господарство, мали спільний бюджет та спільні кошти, які використовувались на потреби родини. Чоловік перебував на обліку в Правобережному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримував підвищену пенсію за віком в розмірі 6411,02 грн. в порівнянні з її 2200,00 грн. на місяць. Пенсія чоловіка була основним джерелом доходу родини, оскільки розмір його пенсії, був значно більшим за розмір її пенсії.

За час спільного проживання до дня смерті чоловіка заявниця так і залишилась зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Для отримання пенсії в разі втрати годувальника, заявниця звернулась з відповідною заявою до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, але їй було відмовлено з підстав відсутності документів підтверджуючих факт перебування заявниці на утриманні померлого чоловіка, оскільки за життя чоловіка у них були різні адреси місця реєстрації та таке призначення здійснюється на підставі рішення суду про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника, у зв`язку з чим вона звернулась до суду.

Просить встановити факт її перебування на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_2 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявниця та її представник в судовому засіданні підтримали подану заяву, заявниця суду пояснила, що вона як пенсіонерка отримує мінімальний розмір пенсії, а тому перебувала на утриманні у чоловіка ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. В оформленні пенсії їй відмолено, у зв`язку з тим, що вона з чоловіком були зареєстровані за різними адресами. Просила подану заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про день та час розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Дослідив у сукупності надані докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що з 28.01.2012 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджено під час розгляду справи відповідними свідоцтвами. (а.с.5,6)

З листа ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» № 428734 від 29.12.2021 року вбачається, що заявниця ОСОБА_1 фактично проживає в квартирі АДРЕСА_3 , що підтверджено свідками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.8)

ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УПФУ Правобережне об`єднання управління ПФУ м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком. (а.с.7)

ОСОБА_2 також був пенсіонером, однак отримував значно більшу пенсію, чим його дружина ОСОБА_1 , тому вона перебувала на його утриманні, оскільки розмір її пенсії є значно меншим, ніж розмір пенсії її чоловіка.

Факт знаходження ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 був підтверджений в судовому засіданні також поясненнями свідка ОСОБА_5 , яка є соціальним робітником, та з квітня 2021 року здійснювала догляд за померлим ОСОБА_2 ..

Отже судом встановлено, що ОСОБА_1 знаходилась на утриманні чоловіка, доходи, які отримував ОСОБА_2 були постійними та основним джерелом доходу родини. Після смерті чоловіка, заявниця бажає перейти на пенсію чоловіка.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. За правилами частин другої та третьої цієї ж статті непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п.2 ст.273 ЦПК України), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 , однак постійно проживала разом з ОСОБА_2 з січня 2012 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_5 .

Надані заявником докази суд визнає належними та допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічні і пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт знаходження заявниці на утриманні чоловіка ОСОБА_2 .

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як від цього залежить виникнення, зміна або припинення його майнових прав стосовно оформлення пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.

На підставі викладеного, суд вважає, що факт перебування заявниці на утриманні покійного чоловіка достовірно підтверджений належними та допустимими доказами, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.13, 76-81, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вельможко Анни Ігорівни, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Добрєв М. В.