Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6733/20 Головуючий у 1-й інст. Петровська М. В.
Категорія 43 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Павицької Т.М., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Франчука В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 296/6733/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз», треті особи: Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 11 січня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Петровської М.В.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила зобов`язати Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" до 1 жовтня 2020 року встановити їй безоплатно у квартирі АДРЕСА_1 , індивідуальний лічильник газу.

В обгрунтування своїх вимог зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 та сплачує за надані послуги з газопостачання відповідно до показників загальнобудинкового лічильника. Оскільки законодавством передбачено встановлення індивідуальних лічильників обліку фактично спожитого газу, вона звернулась до АТ "Житомиргаз" із заявою про встановлення індивідуального газового лічильника безпосередньо в її квартирі, у якій газ використовується для приготування їжі. Однак їй було відмовлено у задоволенні заяви.

Оскільки такі дії порушують її права та суперечать Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу", просила задовольнити її позов.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 11 січня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобов`язано АТ « Оператор газорозподільчої системи « Житомиргаз» за власний рахунок здійснити встановлення у квартирі АДРЕСА_1 індивідуального газового лічильника для приготування їжі.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ « Оператор газорозподільних систем» вказує, що в будинку АДРЕСА_2 13 січня 2017 року встановлений загальнобудинковий вузол обліку газу на виконання Плану розвитку газорозподільної системи АТ «Житомиргаз» на 2016-2025 роки, затвердженого Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2345 від 22 грудня 2016 року. Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 не надала доказів того, що вона заперечувала проти встановлення загальнобудинкового лічильника.

Звертає увагу на ту обставину, що на час встановлення даного лічильника законодавством України не було передбачено обов`язку встановлення індивідуальних вузлів обліку спожитого газу.

Отже, АТ «Оператор газорозподільних систем « Житомиргаз» виконав обов`язок щодо забезпечення комерційного обліку газу, відтак вимога про повторне виконання цього обов`язку не грунтується на положеннях законодавства.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи власником квартири АДРЕСА_1 , є споживачем послуг з отримання природного газу за вказаною адресою, які надає АТ « Оператор газорозподільної системи « Житомиргаз».

13 січня 2017 року у зазначеному житловому будинку встановлений загальнобудинковий вузол обліку газу.

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до АТ « Оператор газорозподільної системи « Житомиргаз» із заявою про встановлення у належній їй квартирі індивідуального приладу обліку газу для приготування їжі.

Листом від 16 січня 2020 позивачку повідомлено, що особливості встановлення лічильників газу споживачам визначаються Законом України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу", відповідно до пп."а" п.1 ст.6 даного Закону України (у редакції, що діяла до 19 січня 2018 року) суб`єкти господарювання, які здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких природний газ використовується, зокрема, тільки для приготування їжі,- до 1 січня 2018 року.

На виконання вимог законодавства у 2017 році були здійснені заходи щодо встановлення загальнобудинкових вузлів обліку газу.

За адресами, де встановлено загальнобудинковий лічильник природного газу за рахунок коштів газорозподільного підприємства, облік газу вважається забезпеченим відповідно до вимог Закону, що не передбачає встановлення індивідуальних лічильників природного газу за рахунок коштів газорозподільного підприємства.

Відповідно до глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Згідно з ч.1 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.

Відповідно до приписів частини 2 статті 2 вказаного Закону України ( в редакції від 20 січня 2018 року) загальнобудинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку в порядку, визначеному статтею 10 Закону України « Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року у справі №212/5836/17 зазначено, що до та після 20 січня 2018 року першочергово слід враховувати, що втручатися у газові мережі, що складають спільне майно багатоквартирного будинку, можна лише за згодою власників такого майна, яка мала бути надана в порядку, визначеному статтею 10 Закону України « Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» ( якщо в такому будинку створене об`єднання співвласників багатоквартирного будинку). У свою чергу, будь-які підзаконні нормативно-правові акти не могли встановлювати інший порядок вирішення цього питання і тим більше надавати оператору газорозподільної системи право в односторонньому порядку втручатися в газові мережі багатоквартирного будинку для встановлення загальнобудинкового лічильника.

Таким чином, слід вважати, що оператор газорозподільної системи, який в односторонньому порядку встановив для багатоквартирного будинку загальнобудинковий лічильник природного газу, як до 20 січня 2018 року, так і після цієї дати, діяв з порушенням вимог законодавства.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що у питанні правомірності встановлення загальнобудинкового лічильника газу можна видокремити такі режими регулювання:

-до 20 січня 2018 року - за письмовою згодою споживачів відповідно до Тимчасового положення ( у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року №620) та Закону України « Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а також за умови укладення договору щодо зняття показань з будинкового вузла обліку та квартирних лічильників газу з власником ( власниками) будинку ( будинків) ( квартир), експлуатаційною організацією, балансоутримувачем будинку ( будинків) тощо;

-з 20 січня 2018 року - загальнобудинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку відповідно до чинної редакції Закону України « Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Матеріали справи свідчать, що оператор газорозподільної системи в односторонньому порядку встановив загальнобудинковий лічильник природного газу у житловому будинку АДРЕСА_2 .

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - до 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - до 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - до 1 січня 2021 року.

У чинній редакції вказаної норми від 28 березня 2021 року строк встановлення лічильників для приготування їжі встановлено до 1 січня 2023 року.

Отже, вищезазначена норма передбачає обов`язок саме газорозподільної організації встановити квартирні прилади обліку газу в багатоквартирному будинку.

Положеннями постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28 грудня 2011 року № 150 "Про встановлення тарифу на транспортування природного газу та про встановлення тарифу на послуги з розподілу природного газу" (з 2011 року по 31 травня 2017 року) до структури тарифу було включено вартість витрат на встановлення лічильників газу населенню за кожні поставлені (розподілені) 1000 куб. м природного газу.

Згідно з додатком №1 до вказаної постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в структуру тарифу включені витрати на встановлення лічильників газу населенню за поставлені 1000 куб. м природного газу, які становили 6,96 грн, а згідно з додатком № 1 до постанови від 27 вересня 2016 року № 1625 у структурі тарифу витрати на встановлення індивідуальних лічильників газу населенню за розподілені 1000 куб. м становлять 25,20 грн.

Оскільки позивачка сплачувала за газопостачання за встановленими тарифами, в яких були передбачені витрати на встановлення лічильників газу, у тому числі безпосередньо індивідуальних, позовні вимоги про зобов`язання АТ «Оператор газорозподільної системи « Житомиргаз» за власний рахунок здійснити встановлення у квартирі АДРЕСА_1 індивідуальний лічильник газу, який використовується для приготування їжі, є обгрунтованими.

Відмова АТ " Оператор газорозподільної системи " Житомиргаз" встановити у належній позивачці квартирі індивідуальний лічильник газу суперечить вимогам законодавства та порушує права ОСОБА_1 .

В судовому засіданні встановлено, що загальнобудинковий вузол обліку природного газу встановлений за ініціативою АТ «Оператор газорозподільної системи « Житомиргаз». Договори між окремими побутовими споживачами (власниками квартир, не обладнаних індивідуальними лічильниками газу) та газорозподільною організацією, зокрема, щодо встановлення загальнобудинкового лічильника та проведення оплати за показниками такого лічильника, не укладалися.

Визначення фактичного об`єму споживання ( розподілу/постачання) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника газу з урахуванням вимог Кодексу та договору ( глава 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем).

Згідно із п. 1 глави 4 розділу Х Кодексу ГРС первинне обстеження вузла обліку на можливість його використання як комерційного здійснюється представниками оператора ГРМ перед пуском природного газу ( що здійснюється в рамках заходів з приєднання до газорозподільної системи, або реконструкції комерційного вузла обліку, або переукладання договору) у точці вимірювання з новим споживачем в присутності безпосереднього споживача ( суміжного суб`єкта ринку природного газу).

Відповідно до п.7 глави 7 розділу Х Кодексу ГРС одразу після встановлення повіреного засобу вимірювальної техніки ( далі - ЗВТ) ( або його повірки на місці встановлення) оператор ГРМ забезпечує пломбування встановленого (повіреного на місці) ЗВТ та складає акт про пломбування, який має бути підписаний споживачем. Перед пломбуванням ЗВТ оператор ГРМ має право за власний рахунок та з використанням еталонних або зразкових ( контрольних) ЗВТ перевірити похибку вимірювання встановленого ЗВТ та/або всього комерційного вузла обліку природного газу.

АТ " Оператор газорозподільної системи " Житомиргаз" не було надано доказів про складання акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, який у встановленому законом порядку було б погоджено зі споживачами або ж їх представником.

Враховуючи ту обставину, що за вказаною адресою, всупереч вимогам законодавства, був встановлений загальнобудинковий лічильник газу, нарахування об`ємів спожитого природного газу у належній позивачці квартирі на підставі показань загальнобудинкового лічильника газу не узгоджується з положеннями законодавства. Встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу без погодження із ОСОБА_1 та нарахування вартості спожитого газу на підставі показників загальнобудинкового вузла обліку порушують права позивачки, оскільки в процесі обліку спожитого газу не відображається фактичне споживання газу кожним окремо споживачем багатоквартирного будинку, у квартирі якого відсутній лічильник, що призводить до нарахування вартості споживання газу, який насправді не використовується споживачем. За таких умов споживачі газу у одному житловому будинку поставлені у нерівне становище.

Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 11 січня 2021 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: