Справа № 177/1756/21
Провадження № 2/177/222/22
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

21 лютого 2022 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Березюк М. В.

за участі: секретаря Данилової А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

06.12.2022 позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд визнати її сина ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову вказувала, що вона є власником вищевказаного житлового будинку з господарчими спорудами. У вказаному будинку, крім позивача, зареєстровані її сини - ОСОБА_2 - відповідач по справі та ОСОБА_3 1987 року народження. Відповідач ОСОБА_2 у вказаному житловому будинку не проживає з 2006 року, не приймає участі в його утриманні, не сплачує комунальних рахунків та не має в будинку особистих речей, проте зніматися з реєстраційного обліку у вказаному будинку за власної ініціативи відповідач не бажає.

Факт реєстрації відповідача у будинку створює їй перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном, а тому вона вважала за необхідне звернутися до суду з вказаним позовом та визнати відповідача таким, що втратив право користування її будинком.

Позивач, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, правом на участь в судовому засіданні не скористалася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 , про дату час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, а також в порядку визначеному ч.12 ст. 128 ЦПК України, тобто шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Однак, відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву та заяв з процесуальних питань не надав.

Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, тому суд, керуючись ч.4 ст. 223, ст.ст. 280, 281 ЦПК України, на місці ухвалив здійснити заочний розгляд справи та вирішити справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, встановивши правовідносини, які існують між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . Право власності на вказане домоволодіння ОСОБА_1 набула на підставі свідоцтва про право власності, видане Радушненською селищною радою «Про видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарчими побудовами за адресою: АДРЕСА_1 » від 18.06.2010 р. №60/1 ( а.с.13,14).

У домоволодінні АДРЕСА_1 , крім позивача зареєстровані сини позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач по справі, який з 2006 року фактично не проживає за вказаною адресою, що підтверджується актом фактичного місця проживання від 16.11.2021 року, складеного депутата Новопільської сільської ради ОСОБА_4 та мешканців АДРЕСА_1 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які проживають у домоволодінні АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 ( а.с.12)

Як вказувала позивач, та не спростовано відповідачем, його реєстрація у домоволодінні позивача порушує її право власності, оскільки вона як власник будинку змушена сплачувати комунальні платежі нараховані на її сина, який в будинку не проживає та участі у сплаті комунальних послуг, утриманні будинку не приймає, що є для неї надмірним матеріальним тягарем.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспроюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 частини 3 статті 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно зі ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки відповідач, який зареєстрований у вказаному житловому приміщенні, як член сім`ї позивача син, більше десяти років не проживає у житловому приміщенні власником якого є позивач без поважних причин, доказів протилежного суду не надано, тому з метою захисту прав позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, керуючись ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позовних вимог, розмір понесених позивачем судових витрат пов`язаних з розглядом справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн.

Керуючись ст. ст. 4-5, 13, 76, 81, 89, 141, 258-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь позивача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) в рахунок відшкодування судових витрат 908 ( дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області, або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.В. Березюк