Справа № 745/116/22
Провадження № 2/745/80/2022
У х в а л а

"21" лютого 2022 р. суддя Сосницького районного суду Стельмах А.П. у справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Комунального підприємства «Благоустрій - Сосниця» Сосницької селищної ради (16100, вул. Виноградського, буд.36, смт. Сосниця, Корюківський район, Чернігівська область), про визнання незаконним та скасування наказу, та стягнення середнього заробітку,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: визнати незаконним і скасувати наказ Комунального підприємства «Благоустрій - Сосниця» Сосницької селищної ради Чернігівської області від 31 січня 2022 року № 11/к про відсторонення ОСОБА_1 від роботи; зобов`язати Комунальне підприємство «Благоустрій - Сосниця» Сосницької селищної ради Чернігівської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час відсторонення від роботи на підставі наказу від 31 січня 2022 року № 11/к, з 31.01.2022 року до часу фактичного виконання цього рішення суду, обрахованої відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року.

Позовна заява має бути залишена без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 3 ст. 6 Закону визначено, що за подання позовної заяви, яка має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону передбачено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплаті підлягає судовий збір у розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону встановлено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплаті підлягає судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 992,40 грн.

Позивач не звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви за вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні ст. 2 ЗУ «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника. Такий висновок про застосування норми права у подібних відносинах міститься у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18.

Підстави про звільнення позивача від сплати судового збору відсутні, позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 1984,80 грн., та надати до суду документ, що підтверджує сплату судового збору у вказаному розмірі.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Благоустрій - Сосниця» Сосницької селищної ради, про визнання незаконним та скасування наказу, та стягнення середнього заробітку -залишити без руху.

Запропонувати позивачу усунути зазначені в ухвалі недоліки протягом п`яти днів з дня отримання нею цієї ухвали для виправлення вищевикладених недоліків, зокрема надати документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 1984,4 грн.

У випадку, якщо зазначені недоліки у вказаний строк не будуть виправлені, то заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.П. Стельмах