СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/24592/21

пр. № 2/759/1507/22

24 січня 2022 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

28.10.2021 р. засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, у якому просить стягувати з відповідача щомісячно 500,00 грн. на розвиток фізичних та мистецьких здібностей дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути фактично понесені додаткові витрати на дитину у розмірі 5826,00 грн., а також додаткові витрати на оздоровлення дитини у розмірі 6500,00 грн.

В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на укладення 13.02.2010 р. між сторонами шлюбу, який рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29.10.2020 р. було розірвано. У даному шлюбі народилась дочка ОСОБА_3 . Як зазначає позивач, добровільно відповідач жодної матеріальної допомоги не надає. Позивач зазначає, що відвідування донькою танцювальної студії та її відпочинок у танцювальному таборі у Республіці Болгарія надаж право на стягнення з батька дитини додаткових витрат на її утримання пов`язаних із розвитком здібностей дитини.

Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзив від відповідача не надходив. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач та/або позивач до суду не подавали. Однак 15.12.2021 р. до суду від відповідача надійшла заява про долучення доказів до матеріалів справи: довідки про сплату аліментів з місця роботи, довідки про доходи за місцем роботи, довідки про доходи у вигляді пенсії, довідки про 3 групу інвалідності, копію розписки про отримання ОСОБА_1 від ОСОБА_2 матеріальної допомоги на дитину. Суд, зважаючи на право відповідача подавати або не подавати відзив, а також на право відповідача у поданні доказів зауважує, що подання доказів повинно відбуватись із дотриманням норми, якою таке право регулюється. Зокрема ч. 9 ст. 83 ЦПК України передбачено, що копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Оскільки відповідач подав докази до суду попередньо не направивши їх копії до позивача, суд не бере їх до уваги.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 13.02.2010 р. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29.10.2020 р. шлюб розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3 , батьком якої є ОСОБА_2 , а матір`ю - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видано відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві.

06.06.2020 р. Святошинським районним судом м.Києва видано судовий наказ, яким вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 02.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки від 08.06.2021 р. №8, яка видана ОСОБА_1 , остання працює в ТОВ «Виробнича компанія «Кристон» з 01.10.2018 р.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 18 постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої статтею 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

В довідці, що видана директором танцювальної студії «Луна» ОСОБА_5 зазначено наступне: «ОСОБА_3 відвідує танцювальну студію «Луна». Навчається на платній основі, яку оплачує щомісячно. Оплата вноситься мамою в повному обсязі, заборгованості немає. За період з 01.10.2020 року по 31.05.2021 рік ОСОБА_1 внесено плати за навчання у студії танцю на загальну суму 7933 грн. Влітку Лілія буде відпочивати в танцювальному таборі, який ми організовуємо з нашими партнерами туроператором «Сакумс» в Болгарії, вартість путівки становить еквівалент 400 євро. Також, дитина бере учать у різних танцювальних платних змаганнях.»

Відповідно до товарного чеку від 10.06.2021 р., що виданий танцювальною студією «Луна», до сплати підлягає 750,00 грн. за червень.

Відповідно до товарного чеку від 13.08.2021 р., що виданий танцювальною студією «Луна», до сплати підлягає 470,00 грн. за серпень.

Відповідно до товарного чеку від 16.09.2021 р., що виданий танцювальною студією «Луна», до сплати підлягає 1000,00 грн. Період не визначено.

Квитанцією про оплату від 30.09.2021 р. позивачем сплачено 1000,00 грн. ОСОБА_6 на костюм.

Суду не надано інформації про те, ким є ОСОБА_6 , та за який костюм здійснена оплата.

Квитанцією про оплату від 04.10.2021 р. позивачем сплачено 500,00 грн. з призначення платежу «за танці, за жовтень».

Квитанцією про оплату від 14.10.2021 р. позивачем сплачено 500,00 грн. з призначення платежу «за танці, соло».

Квитанцією про оплату від 22.10.2021 р. (16:34 год.) позивачем сплачено 500,00 грн. з призначення платежу «за танці, соло».

Квитанцією про оплату від 22.10.2021 р. (16:18 год.) позивачем сплачено 500,00 грн. з призначення платежу «за танці, соло».

Таким чином, твердження позивача про те, що оплата танцювальної студії в середньому потребує витрат у розмірі 1000,00 грн. не є підтвердженими, оскільки квитанції про оплату танців надані лише в межах 1 місяця, а з наданих чеків на оплату не вбачається розмір середньомісячного платежу у сумі 1000,00 грн.

Відповідно до товарного чеку від 26.06.2021 р., що виданий танцювальною студією «Луна», до сплати підлягає 350,00 Євро за відпочинок у Болгарії.

В той же час, позивачем в матеріалах позову зазначена сума, яка підлягає до сплаті за відпочинок ОСОБА_3 в 400,00 євро.

Таким чином, встановлено, що хоча і вбачається наявність фактичних витрат, зазначені позивачем обставини не в повній мірі відповідають наданим доказам.

Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Позивач не навела особливих обставин, які б свідчили про необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат, які викликані розвитком здібностей дитини, хворобою, каліцтвом тощо. У свою чергу, відвідування на даний час танцювальної школи дитиною не свідчить про її подальше відвідування, а в переважній більшості це відноситься до загального розвитку дитини, і є не обов`язковим, а добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері. Також позивачем не доведено, що витрати позивача на літній відпочинок дитини зумовлені особливими обставинами. Окрім того, важливою обставиною, яка підлягає встановленню у даній категорії справ є встановлення попередньої згоди батька на такий вид витрат.

Позивач самостійно, на власний розсуд, обрала заклад, у якому донька сторін провела літній відпочинок, та заклади, в яких остання навчається.

Суду не надано підтверджень, що такі заклади були обрані з урахуванням думки батька.

Окрім того, слід зазначити, що відповідно до висновків зазначених у постанові Верховного Суду від 12.12.2019 року у справі №756/4947/17-ц, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Також позивачем не доведено спроможність відповідача у здійсненні виплат додаткових витрат на дитину.

Слід також зазначити, що згідно практики Верховного Суду, витрати одного із батьків на відвідування дитиною спортивної секції та дитячого гуртка не є підставою для стягнення додаткових витрат на утримання дітей. (постанова від 30.01.2019 року у справі № 205/4622/16-ц).

За таких обставин у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись.ст.ст. 6-13, 18, 19, 71-79, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 274, 279, 280-282,284,354,355 ЦПК Україна, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю.Миколаєць