Харківський районний суд Харківської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/3104/21

Провадження № 2 /635/590/2021

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Карасави І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Панаса О.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна»,

представник відповідача- Бабенкова Неля Адамівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» про захист прав споживача

УСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

До Харківського районного суду Харківської області надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до ТОВ «Авентус Україна»(далі відповідач) про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору.

Позов мотивовано тим, що 25.01.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем було укладено договір №3560774 відповідно до якого було надано споживчій кредит на суму 10 600,00грн. Вважає, що вказаний договір є недійсним, оскільки, як споживачу, не була надана інформація, яка стосується суті наданих відповідачем фінансових послуг, відсутнє будь-яке письмове твердження про його ознайомлення з усіма умовами кредитного договору. Також зазначає, що працівники ТОВ «Авентус Україна» при видачі кредитних коштів не ознайомлюють позичальника з умовами кредитування та всіма ризиками, не існує будь-якого окремого документу, де викладена інформація передбачена законами, на якому б стояв підпис позивача про ознайомлення з такою інформацією. Кредитор не надав повної, всебічної, об`єктивної та достовірної інформації, про умови кредиту перед укладенням та під час укладення договору про надання споживчого кредиту.

Крім того, позивач вважає, що оскільки сума компенсації за договором становить майже 100%, що відповідно до частини 5 пункту 3 статті 18 Закону «Про захист прав споживачів» є несправедливою умовою. Вважає, що за порушення виконання зобов`язань, щодо погашення суми кредиту та/або сплати процентів, повинен сплачувати пеню двічі, що є порушенням норм частини 1 статті 61 Конституції України, щодо подвійної відповідальності за невиконання зобов`язання.

Враховуючи викладене позивач просив визнати недійсним кредитний договір №3560774 від 25.01.2021 року.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, надав до суду відзив, в якому просив розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, посилаючись на те, що позов є необгрунтованим та безпідстаним.

Відповідач зазначає, що кредитний договір укладений між сторонами в порядку, передбаченому діючим законодавством. Позовні вимоги є завідомо безпідставними та мають очевидно штучний характер з метою уникнення виконання зобов`язання за кредитним договором. Позивач є клієнтом товариства з 24.02.2020 року та до оспорюваного договору уклав ще п`ять кредитних договорів, належним чином виконавши всі зобов`язання за ними, а тому можна зробити висновок, що клієнт повністю ознайомлена з порядком та умовами кредитного договору.

Заперечення обґрунтовані тим, що перед укладенням кредитного договору Товариство шляхом розміщення на власному Веб-сайті надає Клієнту доступ до інформації, необхідної для укладення кредитного договору, де, серед іншого, міститься інформація про тарифи, ціни та умови надання фінансових послуг, порядок їх надання, розміщенні Правила та примірний кредитний договір, що планується до укладення. Окрім того, на першій сторінці веб-сайту Товариства міститься посилання на вкладку «Обов`язкова інформація для клієнта», посилання на вкладку «Документи», де містяться Правила, примірні Кредитні договори, що укладаються з Товариством, а також архів документів, що містить редакції Правил, що діяли на момент укладення будь-якого кредитного договору. Перед подачею заявки на отримання кредиту, Клієнт зобов`язаний ознайомитись з обов`язковою інформацією про Товариство, про порядок та умови надання фінансових послуг, з Правилами, та відповідним примірним Кредитним договором, що розміщені на Веб-сайті, у тому числі з інформацією, викладеною у цих Правилах, при цьому, він повинен підтвердити, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, проставляючи відповідну відмітку в чек-боксі інформаційно-реєструючої електронної системи Товариства, за допомогою якої здійснюється оформлення кредитів. Без такого підтвердження у позивача була б відсутня технічна можливість перейти на іншу сторінку/вкладку для подальшого оформлення кредитного договору. Тому, некоректне/неповне ознайомлення клієнта з Правилами та умовами надання кредиту, не позбавляє Клієнта обов`язку щодо належного виконання своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором. Крім того, відповідач зазначив, що у разі незгоди з умовами Кредитного договору, позивач не був позбавлений можливості скористатися своїм правом, визначеним статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів», та протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладання договору. Натомість таких дій позивач не вчинив.

Договір позики укладено в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Позивачу було надано кошти у розмірі 10 600,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку відкриту в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яку клієнт вказав при заповненні заявки на отримання кредиту.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 травня 2021 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду, відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином до канцелярії суду надійшов відзив, в якому представник відповідача просила розглядати справу за відсутності сторони відповідача.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Встановлені фактичні обставини справи, застосовані норми права та мотиви суду

Відповідно до вимог частини1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 25.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 3560774, згідно якого Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» надано позивачу кошти в розмірі 10 600,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути кошти та сплатити проценти за користування кредитом. А також сторонами вищевказаного кредитного договору підписано графік платежів до договору про надання фінансового кредиту № 3560774 від 25.01.2021року та Паспорт споживчого кредиту(інформація, яка надається споживачу до укладання договору про споживчий кредит).

Відповідно до умов договору Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту, відповідно до п.1.3 Договору складає 10 600,00 гривень. Строк кредиту, згідно з п.1.4 Договору становить 30 днів. Сторонами в Договорі передбачено наявність двох процентних ставок: 1) зниженої 0,95% в день від суми кредиту, яка застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п.1.4 Договору, якщо в цей строк Споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку; 2) стандартна процентна ставка 1,90% в день від суми кредиту, зазначеного в п.1.4 Договору, якщо Споживач не виконав умови, зазначені в п.1.5.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки, та у межах нового строку відбулося продовження строку користування кредитом, відповідно до п.п. 4.1.-4.6 Договору. Відповідно до п.4.1 Договору строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначену в п.1.4 Договору, якщо між сторонами буде досягнуто домовленість про таке продовження.

Згідно п.4.6 Договору, вказаний порядок внесення змін до Договору щодо продовження строку кредиту, Сторони вважають таким, що вчинений у письмовій формі, оскільки воля Сторін у даному випадку виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, що відповідає вимогам, встановленим статтею 207 Цивільного кодексу України до письмової форми правочину.

Відповідно до п.5.4 Договору Споживач зобов`язаний: 1) у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором; 2) повідомляти Товариство про зміну даних, зазначених у розділі 10 Договору протягом 3-х календарних дні; 3) виконувати інші обов`язки, передбачені цим Договором, Правилами та чинним законодавством України.

Згідно п.9.5 Договору, з укладенням цього Договору Споживач надає свою однозначну, беззастережну і необмежену згоду на обробку персональних даних, у тому числі на їх збір, систематизацію, накопичення, зберігання, уточнення (оновлення та зміну), використання, розповсюдження, передачу, знеособлення, блокування та знищення будь-якої інформації, що стосується Споживача.

Договір, вважається укладеним Споживачем з моменту його підписання електронним підписом Споживача, що відтворений шляхом використання Споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється Споживачу на номер мобільного телефону, повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства (зазначений в цьому Договорі). Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору, вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору(п.9.6 Договору).

Відповідно до п.9.8 Договору, підписуючи цей Договір, Споживач підтверджує, що: - перед укладенням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, вказана в ч.1,2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Веб-сайті; - він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА», розміщені на Веб-сайті та затверджені наказом № 53-ОД від 16.01.2020 року, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися; - дані, що стосуються його особи (дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання, інше), зазначені в преамбулі, та реквізитах сторін цього Договору є актуальними, правильними, та відповідають дійсності. Споживач погоджується, що наявність помилок та/або неточностей, та/або описок в таких даних, не впливають на зобов`язання Споживача, передбачені цим Договором; - він погоджується, що у випадку передбаченому п.п.2., 5.2.1 Договору для Товариства не наступає прострочення кредитора.

Мета отримання кредиту: задоволення особистих потреб (п. 1.6 Договору № 3560774).

Згідно п. 2.1. кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку споживача № НОМЕР_1 або на іншу платіжну картку реквізити якої надані споживачем в Особистому кабінеті.

Цей Договір складено в 2 (двох) оригінальних примірниках українською мовою, по одному для кожної зі сторін, що мають однакову юридичну силу. Договір діє до повного виконання Споживачем зобов`язань за цим Договором. Цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, в Особистий кабінет Споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Споживача, що відтворений шляхом використання Споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється Споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору (п. 9.1, 9.6 Договору № 3560774).

У розділі 10 договору «Реквізити та підписи сторін» вказано ідентифікуючі відомості ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», з підписом директора Довгаль В.В. та печаткою, а також, ідентифікуючі відомості споживача, зокрема: прізвище, ім`я та по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, дані паспорта, адреса реєстрації позивача, контактні номера телефонів та електронна пошта, також зазначено, що договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором: М141923, 25.01.2021 17:21:28 ОСОБА_1 .

Як вбачається із вищезазначеного договору між позивачем та відповідачем було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору. Даним договором чітко визначені зобов`язання сторін.

З копії LOG-файлу укладення електронного договору № 3560774, вбачається порядок, з зазначенням відповідної дати та часу, здійснених дій для укладення даного договору та отримання споживачем кредитних коштів, в тому числі, заповнивши відповідну форму з особистою інформацією (а.с. 51 зворот).

Інформаційна довідка ТОВ «ФК «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» вказує на те, що 25.01.2021 року було здійснено транзакцію №905252261 на банківську картку клієнта № НОМЕР_1 у сумі 10 600,00 грн, яку було вказано особисто Клієнтом в заяві на отримання Кредиту(а.с. 53).

Станом на 14.07.2021 року, згідно розрахунку ТОВ «АВЕНСУС УКРАЇНА» заборгованість ОСОБА_1 становить 3 021,00 гривень заборгованість по несплаченим зниженим процентам за користування кредитом та 24 369,40 гривень - заборгованість за стандартними процентами.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до 2 частини 1 статті 207 ЦК України - правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно з вимогами частини 3 статті 207 ЦК України - використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Статтею 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» від 05.10.2017 № 2155-VIII передбачено, що електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Згідно статті 5, 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 року № 851-IV(далі Закон №851-IV), електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму(стаття 8 Закону № 851-IV).

Згідно із частиною 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Статтею 12 вказаного закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675-VIII, зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Істотними умовами кредитного договору є: предмет договору, сума кредиту, строк повернення, проценти за користування.

З дослідженого вище кредитного договору вбачається, що сторонами узгоджено предмет договору: грошові кошти для задоволення особистих потреб (п. 1.6.), сума кредиту: 10 600,00 грн., (п. 1.3.), строк повернення: на 30 днів (п. 1.4.), проценти за користування кредитом: фіксована процентна: знижена процентна ставка в розмірі 0,95% в день від суми кредиту та стандартна процентна ставка в розмірі 1,90% в день від суми кредиту (п.1.5.).

Таким чином, оспорюваний договір вчинений у письмовій формі, був підписаний позивачем електронним підписом, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора, що відповідно до п.9.6 Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов Договору, та в свою чергу свідчить про її згоду з умовами договору.

Щодо твердження позивача про порушення відповідачем ч.2-3 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» в частині не повідомлення клієнта у письмовій формі про надання інформації про умови та порядок діяльності фінансової установи, суд вважає їх необґрунтованими виходячи із наступного.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 № 1734-VIII кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця.

Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.

Пунктом 9.8 Договору зазначено про те, що підписуючи цей Договір, Споживач підтверджує, що перед укладенням цього Договору була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, вказана в ч.1,2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Частиною 2 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-XII визначено, що перед укладанням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача в письмовій формі про: особу та місцезнаходження кредитодавця; кредитні умови, зокрема, мету для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов`язаних з одержанням кредиту та укладанням договору про надання споживчого кредиту; строк на який кредит може бути одержаний; варіанти повергнення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки запропонованих схем кредитування.

Згідно частини 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-XII у договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: сума кредиту; детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; право дострокового повернення кредиту; річна відсоткова ставка за кредитом; умови дострокового розірвання договору; інші умови, визначені законодавством.

За таких обставин, позивачем не доведено факт порушення відповідачем норм встановлених статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 № 1734-VIII .

З огляду на вищевказані положення договору, які були підписані(за допомогою електронного підпису) позивачем ОСОБА_1 та підписаним ним графіком платежів до договору про надання фінансового кредиту № 3560774 від 25.01.2021року та Паспорта споживчого кредиту(інформація, яка надається споживачу до укладання договору про споживчий кредит), суд не приймає до уваги твердження позивача щодо відсутності письмового ознайомлення з усіма умовами кредитного договору та ненадання повної, всебічної, обєктивної інформації про умови кредиту.

Частинами 1, 2, 5 статті 18, статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-XII визначено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

В пункту 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз`яснено, що при вирішенні спорів про визнання кредитного договору недійсним суди мають враховувати вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема ЦК (статті 215, 1048 - 1052, 1054 - 1055), статті 18 - 19 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12.05.1991 № 1023-XII.

У разі, якщо при укладенні договору не було додержано вимог, встановлених статтею 203 ЦК України, такий договір за позовом цієї особи (або іншої заінтересованої особи) може бути визнаний недійсним, зокрема, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як вбачається із спірного кредитного договору, позивач ознайомився зі змістом вказаного договору, підписав його, а отже сторонами в належній формі досягнуто згоди щодо істотних умов договору, передбачених законодавством, а відтак волевиявлення ОСОБА_1 було вільним та відповідало його волі на момент укладення.

Верховний Суд України у пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснив, що помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

За змістом пункту 20 вказаної постанови правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Щодо аргументів позивача про порушення відповідачем вимог закону, про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором та подвійної відповідальності за невиконання зобовязання, то суд зазначає наступне.

Так, згідно умов кредитного договору, вбачається, що встановлені проценти за користування кредитом: знижена процентна ставка в розмірі 0,95% в день від суми кредиту та стандартна процентна ставка в розмірі 1,90% в день від суми кредиту (п.1.5 Договору).

Крім того, сторони погодили нарахування процентів в період автопролонгації.

Відповідно до пункту 4.3.1 Договору - сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп.4.2.2- 4.2.4. Договору.

Згідно пункту 4.3.2 Договору - споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп.4.3.1 Договору.

Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у Споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою Споживача, у порядку передбаченому п.4.2.Договору. З 28.03.2021 року за Кредитними договором здійснювалась автопролонгація відповідно до п. 4.3. Кредитного договору. Починаючи з 26.02.2021року нарахування процентів за кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою у розмірі 1,9% в день.

Таким чином судом встановлено, що нарахування процентів за користування кредитним коштами, виданими в рамках Кредитного договору №3560774 від 25.01.2021 року, здійснюється в межах строку користування кредитом на підставі умов Кредитного договору та згідно з вимогами чинного законодавства, а встановлення в Кредитному договорі плати (процентів) за користування кредитними коштами не є компенсацією у разі невиконання ним зобов`язань за договором в розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-XII.

Крім того з довідки про розрахунок заборгованості вбачається, що споживачу ОСОБА_1 за вказаним договором не нараховувались неустойка(штраф, пеня), а лише нараховувалися проценти за користування кредитними коштами, які за своєю правовою природою є платою за користування кредитними коштами.

Дослідивши умови кредитного договору, суд дійшов висновку про те, що оспорюваний договір не містить несправедливих умов, визначених пунктом 5 частиною 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-XII та не містить підстав, передбачених статтею 215 ЦК України для визнання його недійсним.

Разом з тим, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не скористалася своїм правом, визначеним статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-XII на відмову від договору протягом 14 днів.

Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

Згідно з положеннями частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи, що при укладенні оспорюваного договору позики сторонами було додержано вимог, необхідних для чинності цього правочину і передбачених Цивільним кодексом України та Законом України "Про захист прав споживачів", позивачем не доведено той факт, що вона не була ознайомлена з умовами та правилами кредитного договору, їй не надавалася вся необхідна інформація щодо умов договору, та інша інформація, тому суд вважає, що відсутні підстави, для задоволення позову про визнання недійним кредитного договору.

Щодо розподілу судових витрат

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-XII позивач звільнений від сплати судового збору. Таким чином судові витрати не стягуються.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 5, 13, 76, 82, 133, 141, 142, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» про захист прав споживача - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», , місцезнаходження: 03062, м. Київ, пр-т. Перемоги, буд. 90-А.

Суддя І.О. КАРАСАВА