Єдиний унікальний номер 225/6953/21
Номер провадження 22-ц/804/758/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2022 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Агєєва О.В., Хейло Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Гуляєва М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 21 грудня 2021 року, постановлену судом у складі головуючого судді Челюбеєва Є.В. в місті Торецьку Донецької області, в справі номер 225/6953/21 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту перебування на утриманні,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського міського суду Донецької області із заявою про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 30.12.2005 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вона хворіє з дитинства, тому через стан здоров`я не працювала, не могла самостійно себе обслуговувати та знаходилася на повному утриманні свого чоловіка.

В подальшому стан її здоров`я погіршився та згідно з висновком обласної МСЕК №2 від 16.10.2009 року з 21.10.2009 року їй встановлено 2 групу інвалідності.

Відповідно до висновку про умови та характер праці за випискою із акту огляду МСЕК №127944 ОСОБА_1 визнана непрацездатною, та такою, що потребує стороннього догляду.

З акту огляду МСЕК №457953 від 24.04.2014 року вбачається, що заявник визнана інвалідом першої групи «Б» загального захворювання, непрацездатною, та такою, що потребує стороннього догляду.

ОСОБА_1 неодноразово зверталась до Мелітопольського УПФУ в Запорізькій області (на даний час ГУ ПФУ в Запорізькій області) з заявою про виплату їй пенсії в період з 22.12.2008 року.

Відповідно до довідок Персоніфікованого обліку інформаційних систем та мереж управління ПФУ в Мелітополі та Мелітопольському районі станом на 27.02.2014 року та 07.07.2014 року дані персоніфікованого обліку про нарахування заробітної плати та стаж на ОСОБА_1 за період з 01.01.2006 року по 31.12.2009 року у центральній базі Системи облікових карток відомості - відсутні.

Невизнання з боку ГУ ПФУ в Запорізькій області факту перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 позбавляє заявника права, передбаченого п. 1. ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки встановлення даного факту необхідне для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Тому вона просила встановити факт перебування ОСОБА_1 на повному утриманні ОСОБА_2 на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 21 грудня 2021 року заяву

ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту перебування на утриманні - залишено без розгляду.

Із вказаною ухвалою не погодилась ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просила апеляційний суд скасувати ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 21 грудня 2021 року, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводами апеляційної скарги наведено, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена при неправильній правовій оцінці фактичних обставин справи.

Суд дійшов передчасного та помилкового висновку про те, що існує спір про право, посилаючись виключно на те, що заінтересована особа заперечує проти встановлення відповідного факту. Жодних аргументів, якими би підтверджувалось, що правовідносини за своїм змістом є спірними судом наведено не було.

З приводу роз`яснення суду в оскаржуваній ухвалі, що спір має вирішуватися за правилами адміністративного судочинства, зазначає, що її заява про встановлення факту за змістом не містить визнання дій заінтересованої особи протиправними і не зобов`язує вчинити певні дії.

Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до ст. 130 ЦПК України, надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги апеляційної скарги підтримала (а.с. 57).

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст. 130 ЦПК України, про що свідчить отримання заінтересованою особою ГУ ПФУ в Запорізькій області 18 лютого 2022 року рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 62).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю нез`явившихся осіб.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 30.12.2005 року (а.с. 4).

З посвідчення серії НОМЕР_1 від 28.07.2005 року вбачається, що ОСОБА_2 отримував пенсію за вислугу років з 12.01.2005 року (а.с. 16).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4 зв. стор.).

Згідно з висновком лікаря невролога стан здоров`я ОСОБА_1 різко погіршився з 2006 року, та в зв`язку з цим вона не була працездатна і не могла працювала з 01.01.2006 року по 21.10.2009 року, внаслідок цього 21.10.2009 року встановлена група інвалідності.

Крім того, ОСОБА_1 станом на 07.10.2014 року визнана інвалідом першої групи загального захворювання за наслідками тяжкої хвороби з 2006 року (а.с. 5, 6).

Відповідно до консультативних висновків спеціаліста від 27.01.2012 року та 28.12.2020 року, висновку ЛКК №17/820 ОСОБА_1 встановлений діагноз: сімейна спадкова спастична тетраплегія, помірний верхній парапарез, глибокий нижній парапарез, помірний вестибулоатактичний синдром, когнітивні порушення, порушення функції тазових органів, порушення функції ходи, остеохондроз шийного та грудного відділів, цервикалгія, стійкий больовий синдром, хронічний перебіг (а.с. 7, 8, 9).

Аналогічні висновки містяться в консультації генетика від 16.09.2020 року та висновку ЛКК №478 від 13.05.2021 року (а.с. 10, 11).

Відповідно до довідок Персоніфікованого обліку інформаційних систем та мереж управління ПФУ в Мелітополі та Мелітопольському районі станом на 27.02.2014 року та 07.07.2014 року дані персоніфікованого обліку про нарахування заробітної плати та стаж на ОСОБА_1 за період з 01.01.2006 року по 31.12.2009 року у центральній базі Системи облікових карток відомості - відсутні (а.с. 14, 15).

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААВ №457953 від 24.04.2014 року ОСОБА_1 встановлено першу Б групу інвалідності на строк до 01.05.2017 року (а.с. 17).

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії АВ №0914329 від 12.06.2018 року ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності безстроково (а.с. 18).

Залишаючи заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що при розгляді справи в порядку окремого провадження виник спір про право, який має вирішуватись в порядку іншого судочинства.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним, відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Згідно з ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що в заяві до суду про встановлення факту перебування на утриманні ОСОБА_1 вказала про те, що встановлення факту її перебування як непрацездатної з дитинства члена сім`ї на повному утриманні померлого чоловіка ОСОБА_2 на час смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 необхідне їй для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Невизнання третьою особою - ГУ ПФУ в Запорізькій області цього факту порушує її право, тому вона змушена звернутись до суду.

Під час розгляду справи заінтересована особа - ГУ ПФУ в Запорізькій області у відзиві на заяву заперечувала проти задоволення заяви про встановлення факту, з якою заявниця звернулася до суду, з посиланням на відповідні норми закону та зазначенням того, що заявниця неодноразово зверталася з відповідними заявами, зокрема до Запорізького окружного адміністративного суду. Рішенням цього суду, на думку заінтересованої особи, встановлено відсутність правових підстав для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника з дня смерті годувальника - 22.12.2008 року (а.с. 30-31).

Наведене свідчить про те, що при розгляді справи в порядку окремого провадження виник спір про право заявника на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника з дня смерті годувальника - 22.12.2008 року, який має вирішуватись в порядку іншого судочинства.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано залишив заяву без розгляду відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, оскільки під час розгляду справи виявлений спір про право.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права через неправильну правову оцінку фактичних обставин справи.

Тому апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 21 грудня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 22 лютого 2022 року.

Суддя: