ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: №22-ц/819/248/22 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.

секретар Юськів І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Сергета Володимира Володимировича, діючого від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 листопада 2021 року, постановлену у складі судді Шестакової Я.В., якою було відмовлено у задоволенні заяви адвоката Сергета Володимира Володимировича, діючого від імені ОСОБА_1 , про відстрочення виконання рішення суду, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

02 листопада 2021 року адвокат Сергет Володимир Володимирович, діючий від імені ОСОБА_1 , подав до суду заяву, у якій просив відстрочити виконання рішення суду строком на 1 рік, а саме з 03.08.2021 року до 03.08.2022 року.

Оскаржуваною ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22 листопада 2021 року у задоволенні вказаної заяви було відмовлено.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у заяві про відстрочку виконання рішення заявником не наведено обставин, які мають характер особливих або виняткових обставин, не надано достатніх доказів на підтвердження складного збігу обставин чи наявності такого майнового стану, який би давав підстави для відстрочки виконання рішення.

На вказану ухвалу суду першої інстанції адвокатом Сергетом Володимиром Володимировичем, діючим від імені ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій він, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення норм процесуального права, просить її скасувати й відстрочити виконання рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03.08.2021 року у цій справі строком на 1 рік, а саме з 03.08.2021 року до 03.08.2022 року.

Зокрема, зазначив, що суд не прийняв до уваги того, що за період з 01.11.2020 року по 01.07.2021 року ОСОБА_1 було сплачено на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 в загальному розмірі 168 645,13 грн, по 600 Євро. І у зв`язку з цим на даний час ОСОБА_1 не має змоги виконати рішення суду у повному обсязі, але не відмовляється від цього, наслідком чого виникла необхідність у відстроченні виконання рішення.

Також вказав, що поза увагою суду залишились доводи заявника про те, що у разі примусового виконання рішення виконавчими діями з накладення арешту на транспортні засоби з подальшою їх реалізацією або накладенням арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках ОСОБА_1 , він буде позбавлений цього доходу і, відповідно, це ускладнить виконання рішення.

Також зазначив, що суд не врахував того, що відстрочення виконання рішення жодним чином негативно не відобразиться на правах позивачки.

У своєму відзиві ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Справу було призначено до апеляційного розгляду на 22.02.2022 року о 09-30 годині, однак учасники справи, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися та про причини неявки суд не повідомили. У зв`язку з цим апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання вказаних осіб неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність ухвали вимогам процесуального закону, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на такій підставі.

Фактичні обставини, встановлені судом

З матеріалів справи та встановлених обставин вбачається наступне.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 03 серпня 2021 року у цій справі № 766/14202/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено. Суд вирішив:

--- в порядку поділу майна подружжя стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля Mazda CX-5 2/5 L6 AT4 WD Premium NR, номер кузова НОМЕР_1 номер двигуна НОМЕР_2 кольору 45Р, 2017 року випуску в сумі 335 050,00 грн;

--- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 3 770,90 грн;

--- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн (а.с.160-163).

Рішення набрало законної сили 23 жовтня 2021 року.

02 листопада 2021 року адвокат Сергет Володимир Володимирович, діючий від імені ОСОБА_1 , подав до суду заяву, у якій просив відстрочити виконання рішення суду строком на 1 рік, а саме з 03.08.2021 року до 03.08.2022 року (а.с.183-184).

Свою заяву, пославшись, зокрема, на ч.4 ст.435 ЦПК України, ст.33 Закону України "Про виконавче провадження", заявник обґрунтував наступним.

20 травня 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено нотаріально посвідчений Договір між батьками про проживання, виховання та сплату аліментів на утримання дитини. За вказаним Договором визначено розмір аліментів, які щомісячно сплачуються платником ( ОСОБА_1 ) в сумі коштів, еквівалентній 600 Євро за офіційним курсом НБУ.

За період з 01.11.2020 року по 01.07.2021 року ОСОБА_1 було сплачено на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 в загальному розмірі 168 645,13 грн.

У разі примусового виконання рішення виконавчими діями з накладення арешту на транспортні засоби з подальшою їх реалізацією або накладенням арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках ОСОБА_1 , він буде позбавлений цього доходу і, відповідно, це ускладнить виконання рішення.

У зв`язку зі сплатою аліментів на утримання дитини в розмірі 600 Євро заявник не має матеріальної можливості виконати рішення суду про поділ майна подружжя в повному обсязі, але не ухиляється від його добровільного виконання, наслідком чого виникла необхідність у відстроченні виконання рішення.

На вказану заяву про відстрочення виконання рішення позивачкою ОСОБА_2 подано заперечення, в якому вона просить у задоволенні заяви відмовити за відсутністю підстав.

При цьому зазначила, що сам ОСОБА_1 під час розгляду справи надав письмові докази того, що є моряком та його заробітна плата перевищує на місяць 15 мінімальних обумовлених аліментним договором більш ніж 10 000 Євро. Отже він може виконати рішення суду. Також вказала, що у власності ОСОБА_1 перебуває будинок, який він виставив на продаж, а також квартира, що він не є інвалідом та може працювати. Також зазначила, що твердження ОСОБА_1 про те, що примусовим виконанням рішення буде накладено арешт на його рахунки не може бути враховано, оскільки він має достатній дохід щодо виплати за рішенням суду усіх сум. Тобто, вона вважає, що заявником не наведено обставин, які мають характер особливих або виняткових, оскільки обставини, на які послався заявник, такого характеру не носять (а.с.227-228).

Нормативно-правове обґрунтування та позиція суду апеляційної інстанції

За положеннями ст.435 ЦПК України:

--- підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (частина 3);

--- вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (частина 4);

--- розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (частина 5).

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Отже, закон передбачає, що відстрочка виконання судового рішення можлива за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим та лише у виняткових випадках. Перелік обставин, що можуть бути підставою для відстрочки або розстрочки виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.

До таких можна віднести обставини, які свідчать про те, що матеріальне становище боржника не дає змоги виконати вимоги виконавчого документа у встановлені строки чи є спосіб або порядок виконання більш вигідний для боржника.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Виходячи з вимог цивільного процесуального закону та вимог ст.435 ЦПК України надання відстрочки виконання рішення суду має винятковий характер.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.10 своєї постанови від 26.12.2003 р. № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст.351 ЦПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Тобто, законом встановлено критерій визначення підстав для відстрочення виконання рішення суду це наявність обставин, які ускладнюють його виконання.

Обставинами, які ускладнюють виконання можуть бути лише ті обставини, які існують насправді, і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, в строки та в порядку, визначених в ньому.

У матеріалах же справи відсутні докази про наявність таких обставин.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні вказаної заяви про відстрочення виконання судового рішення, суд обґрунтовано виходив з того, що заявником не доведено винятковість обставин, на які він посилається.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки до нього він прийшов при дотриманні норм процесуального права та дослідивши належним чином матеріали справи.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, не підтверджені належними доказами та висновків суду не спростовують.

Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання на неможливість виконання рішення у зв`язку зі сплатою відповідачем аліментів, розмір яких щомісячно становить 600 Євро. При цьому апеляційний суд виходить з відсутності доказів на підтвердження наявності обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, які мають характер особливих або виняткових обставин, складного збігу обставин чи наявності такого майнового стану, який би давав підстави для відстрочки виконання рішення. Тяжкого захворювання заявника або членів його сім`ї, його тяжкого матеріального стану, наявність стихійного лиха чи інших надзвичайних подій або інших відповідних обставин, які б істотно ускладнили виконання рішення або зробили б його неможливим, заявником не доведено.

Також, підлягають залишенню поза увагою посилання скаржника на ускладнення виконання рішення внаслідок вчинення дій щодо його примусового виконання. При цьому апеляційний суд виходить з того, що вказані доводи частково містять ознаки припущень і не свідчать про встановлення дійсного факту, а частково не впливають на правильність прийнятого рішення.

Крім того, як такі, що не доведені належними доказами та не містять в собі підстави для скасування судового рішення, підлягають відхиленню й доводи щодо відсутності негативних наслідків для позивачки внаслідок відстрочення виконання вказаного рішення суду. При цьому суд апеляційної інстанції також враховує й позицію позивачки ОСОБА_2 , яка категорично заперечує проти задоволення заяви.

Висновки суду апеляційної інстанції

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України це є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення без змін.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Сергета Володимира Володимировича, діючого від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 листопада 2021 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 22 лютого 2022 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська