Справа № 175/2255/21
Провадження № 2/175/711/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2022 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Сайгак А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Садівниче товариство «Маяк», виконавчий комітет Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, Головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про усунення перешкод у праві користування майном, шляхом примусового вивезення вуликів з бджолами,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив суд винести рішення, яким усунути перешкоди у праві користування земельною ділянкою №428 Cадівничого товариства «Маяк», шляхом зобов`язання ОСОБА_2 припинити незаконні дії по утриманню пасіки на території -CT «Маяк» земельна ділянка № НОМЕР_1 , заборонивши в подальшому розташовувати вулики з бджолами на території будинку за цією адресою та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 908 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача та просила їх задовольнити.

Третя особа Садівниче товариство «Маяк» надали клопотання про розгляд справи без участі представника садівничого товариства «Маяк»(а.с.102)

Третя особа виконавчий комітет Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області надали клопотання про розгляд справи без участі представника Новоолександрівської сільської ради(а.с.73)

Третя особа Головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області надали клопотання про розгляд справи без участі представника(а.с.76).

Вислухавши сторони, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, ознайомившись з наданими сторонами доказами, суд приходить до наступного.

Згідно зі статтею 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав, особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб чи завдати шкоди довкіллю. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживанням права в інших формах.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03 серпня 2012 року належить земельна ділянка АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:122:0383(а.с.11), також ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу садового будинку від 03 серпня 2012 року належить садовий будинок, що знаходиться за тією ж адресою(а.с.13)

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП ДН044355 від 11 липня 2001 року ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка АДРЕСА_1 (а.с.84-85), яка є суміжної з земельною ділянкою позивача.

Сторони по справі є членами Садівничого товариства «Маяк», що ними не оспорювалося.

Статут садового товариства є основним документом, який визначає організаційні, соціально-економічні умови діяльності садівничого товариства «Маяк»(а.с.44-56).

Відповідно до статуту садівничого товариства, він є обов`язковим для виконання всіма членами товариства, незалежно від форм власності або користування землею.

Розділом 3 Статуту садівничого товариства «Маяк» визначено умови членства в садовому товаристві та визначено права і обов`язки його членів.

Так згідно ч.2 п.3.1 Статуту визначено, що вступаючи до товариства садівник зобов`язаний ознайомитись з діючим Статутом.

Пунктом 3.3 Статуту, визначено права члена садівничого товариства, згідно яких садівник має право зокрема, але не виключно: утримувати на виділеній ділянці птахів, кроликів, нутрій, бджіл, , окрім парнокопитних (свиней, корів, кіз), дотримуючись обов`язкових санітарних норм і правил добросусідства без збитку нормальному відпочинку на сусідніх земельних ділянках.

Пунктом 3.4 Статуту визначено обов`язки члена садівничого товариства, згідно яких член садівничого товариства зобов`язаний: виконувати вимоги Статуту товариства, районної ради, загальних зборів(зборів уповноважених), правління товариства, і рекомендацій обласного або районного об`єднання садівничих товариств; виконувати правила внутрішнього розпорядку, які встановлюють порядок ведення господарства, норми поведінки членів товариства а також їх взаємовідносини з сусідами забезпечення санітарних, протипожежних та інших правил збереження природних скарбів; та інш.

11 квітня 2021 року третя особа ОСОБА_3 (донька позивача) звернулася з заявою(скаргою) до голови правління садівничого товариства «Маяк» в якій просила розглянути її звернення щодо власника суміжної земельної ділянки ОСОБА_2 , оскільки останній на своїй земельній ділянці займається бджільництвом без відповідних документів, що становить загрозу для її життя, та життя її родичів та через те, що протягом усього дачного сезону на території земельної ділянки ОСОБА_1 знаходяться 2 дитини у одного, з яких є алергія на бджолину отруту(а.с.25-27).

23 квітня 2021 року головою правління Садівничого товариства «Маяк» за №1 було надано лист ОСОБА_3 , згідно якого останню було повідомлено про здійснення телефонного дзвінка ОСОБА_1 щодо поданої скарги, та повідомлено, що ОСОБА_1 на теперішній час здійснює оформлення документів для належного утримання бджолиного господарства(а.с.28).

Також 12 квітня 2021 року ОСОБА_3 було надано відповідь виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області на її звернення на «гарячу лінію» голови Дніпропетровської ОДА, згідно якої ОСОБА_3 повідомлено про те, що представником Новоолександрівської сільської ради здійснено телефону розмову з головою правління садівничого товариства «Маяк» щодо конфлікту з ОСОБА_1 , та повідомлено, що сільська рада до господарської та іншої діяльності товариства відношення не має(а.с.29,30).

06 травня 2021 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області було розглянуто звернення ОСОБА_3 та повідомлено про те, що факти викладені у зверненнях ОСОБА_3 свідчать про порушення ОСОБА_2 правил добросусідства(а.с.31).

ОСОБА_2 до суду було надано Ветеринарно-санітарний паспорт пасіки UA-10-11-1, який засвідчено лікарем-ветеринаром ОСОБА_4 згідно якого ветеринарний стан пасіки «задовільний»(а.с.80) та Ветеринарно-санітарний паспорт пасіки UA-12-02-64 зареєстрований 14 травня 2021 року згідно якого ветеринарний стан пасіки «задовільний»(а.с.82).

Суд розглядає справи відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення учасників у справі та інших обставин, які мають значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приписами ч. 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 7 ст. 81 ЦПК України закріплено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 103 ЗК України визначено зміст добросусідства згідно якого власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо) ; власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив) ; власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Статтею 11 Закону України «Про бджільництво» встановлено, що право на утримання бджіл і зайняття бджільництвом мають: громадяни України, які мають необхідні навики або спеціальну підготовку; іноземці, які мають необхідні навики або спеціальну підготовку; особи без громадянства, які мають необхідні навики або спеціальну підготовку; юридичні особи.

Інструкцією щодо попередження та ліквідації хвороб бджіл встановлено вимоги щодо розміщення і облаштування пасік, згідно якого пасіки розміщують у благополучній щодо заразних хвороб бджіл місцевості, у сухих, освітлених сонцем, захищених від вітрів місцях, на відстані не ближче 500 м від шосейних доріг і залізниць, пилорам, високовольтних ліній електропередач, не менше 1 км від тваринницьких і птахівницьких будівель і 5 км від воскопереробних заводів, підприємств кондитерської і хімічної промисловості, аеродромів, військових полігонів, радіолокаційних, радіо- і телетрансляційних станцій та інших джерел мікрохвильового випромінювання. Відстань від товарної пасіки до репродуктивної і карантинної повинна бути не менше 7 км.; територію стаціонарної пасіки огороджують, обсаджують плодовими деревами і кущами. Відведення земельних ділянок для розміщення такої пасіки необхідно погоджувати з органами державного управління з питань ветеринарної медицини і місцевими органами влади; при визначенні розміру площі під пасіку розраховують, що на одну гадану бджолину сім`ю потрібно 30-35 кв. м, залежно від способу розміщення бджіл; при розміщенні пасіки на присадибній ділянці (подвір`ї) огорожа повинна бути заввишки не менше 2,5 м для підвищення рівня льоту бджіл.

Підсумовуючи вищенаведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів сторони по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, оскільки Статутом товариства передбачено, що члени садового товариства, якими є сторони, зобов`язані ознайомитися зі змістом статуту, в якому прямо передбачена можливість ведення на території садового товариства бджільництва, також позивачем не доведено будь якого порушення санітарних норм щодо пасіки ОСОБА_2 та не додержання ним відповідних вимог щодо облаштування пасіки(не додержання вимоги щодо огорожі пасіки не менше ніж 2,5 м.)

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст.ст. 316, 317 ЦК України, ст.ст. 103 ЗК України, Законом України «Про бджільництво», Інструкцією щодо попередження та ліквідації хвороб бджіл встановлено вимоги щодо розміщення і облаштування пасік, ст. ст. 13, 76, 77, 81, 89, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Садівниче товариство «Маяк», виконавчий комітет Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, Головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про усунення перешкод у праві користування майном, шляхом примусового вивезення вуликів з бджолами - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Озерянська Ж.М.