Номер провадження: 22-ц/813/3173/22
Головуючий у першій інстанції Салтан Л. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

27.01.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Кузьмук А.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Колеснікова Г.Я.,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що дитина бажає проживати разом з ним, проте відповідач перешкоджає цьому.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2018 року позовні вимоги задоволено. Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

25.01.2022 від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Колеснікова Г.Я.

Заява обґрунтована тим, що членом судової колегії, головою Одеського апеляційного суду Колесніковим Г.Я. видано розпорядження «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи Одеського апеляційного суду» від 16.10.2020 N12, у зв`язку з чим ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 , які були стороною у справі №520/5464/19, не були допущені до зали судового засідання апеляційного суду під час розгляду їх апеляційної скарги на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 27.02.2020 про призначення експертизи у справі N520/5464/19. Заявник зазначив, що вказане розпорядження було оскаржено у судовому порядку. Крім того, суддя Колесніков Г.Я. упереджено відноситься до ОСОБА_1 про що свідчить факт залишення у справі №947/31704/19 рішення суду без змін, що накладає на останнього безпідставний тягар несення повної матеріальної відповідальності за спільні борги подружжя. Крім того, заявник зазначив, що представник ОСОБА_2 - адвокат Голосов Ю.В. є співзасновником адвокатського об`єднання «Нікітінський і партнери» поруч з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яка є дружиною заступника голови суду судді Котелевського Р.І.

В судовому засіданні позивач пояснив, що має сумніви довіряти судді-учаснику колегії Колеснікову Г.Я., проте, для пришвидшення розгляду даної справи просив залишити заяву про відвід без розгляду.

Відповідно до ч. 1. ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 2. ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч 3. ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За вимогами частини сьомої статті 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно.

Враховуючи, що позивачем заявлено відвід судді Колеснікову Г.Я. та в судовому засіданні зазначено про наявність у нього сумніву довіряти суду в такому складі, отже, заявником доводи про відсутність довіри не були зняті, апеляційний суд не приймає відмову позивача від заяви про відвід та вважає за необхідне здійснити її розгляд по суті.

Згідно вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд апеляційної інстанції вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто, має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Водночас, як зазначено в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року N2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення. Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є не об`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Наведене свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що, з одного боку, дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Апеляційний суд вважає, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто, в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід учасника колегії судді Колеснікова Г.Я. апеляційний суду приймає до уваги, що оцінку законності п. п. 1, 5 розпорядження голови суду Колеснікова Г.Я. «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи Одеського апеляційного суду» від 16.10.2020 N12 було надано судом в адміністративній справі N420/11971/20, за результатом розгляду якої в задоволенні позову про визнання протиправними та скасування п. п. 1, 5 вказаного розпорядження відмовлено. Вказане рішення залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року.

При цьому сама лише незгода з вказаним розпорядженням, виданим головою суду, який є членом колегії суддів, яка розглядає даний спір не може свідчити про упередженість судді у розгляді даної справи, вимоги розпорядження на яку жодним чином не впилавють.

Крім того, непогодження з постановою Одеського апеляційного суду у складі (головуючого - Сєвєрової Є.С., суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.) про відмову в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 січня 2021 року про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи ОСОБА_7 про стягнення грошових коштів у розмірі 554 302 грн., яка в касаційному порядку не скасована свідчить про необґрунтованість заяви про відвід.

Доводи заявника про родинні зв`язки судді ОСОБА_8 з дружиною, яка є засновником адвокатського об`єднання з представником відповідача не можуть розглядатись як підстава для відводу судді, оскільки суддя Котелевський Р.І. не є учасником колегії у даній справі.

Отже, доводи, якими ОСОБА_1 мотивує свою заяву про відвід судді Колеснікова Г.Я. не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості судді як з погляду "суб`єктивного критерію", так і з погляду "об`єктивного критерію", якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини.

Сумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно зміну його складу.

Доводи заявника щодо відводу судді ґрунтуються виключно на суб`єктивній оцінці вищезазначених обставин.

Враховуючи зазначені норми закону, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід судді Колеснікова Г.Я.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Колеснікова Г.Я. залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: