Справа № 206/5062/21
Провадження № 2/206/164/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2022 Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря с/з Різниченко Я.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: Самарський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

І. Стислий виклад позиції позивача та представника відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.11.2021 позивач отримав постанову державного виконавця Самарського ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юситції Гусєва В.С. про відкриття виконавчого провадження від 23.08.2021 ВП № 66599614 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 3625,71 грн. 04.11.2021 позивач ознайомився з матеріалами виконавчого провадження ВП № 66599614. Як вбачається з постанови державного виконавця, виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису № 222221, який виданий 27.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. Однак, до виконавчого напису не долучено договору факторингу № 408/К від 27.04.2018 відповідно до якого правонаступником усіх прав та обов`язків після ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 025-99959-101213 від 11.12.2013 є відповідач. Вказаний виконавчий напис вчинений з численними порушеннями законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з наступним: позивач не укладав кредитний договір № 025-99959-101213 від 11.12.2013, а матеріали виконавчого провадження містять лише заяву № 025-99959-101213 від 11.12.2013; виконавчий напис вчинено з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника; приватним нотаріусом вчиняючи виконавчий напис було стягнуто заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею у розмірі 1122,68 грн. за період з 26.04.2018 по 27.04.2021, тобто поза межами однорічного строку позовної давності; кредитний договір № 025-99959-101213 від 11.12.2013 не відноситься до документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Враховуючи викладене, позивач просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 27.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. № 22221 про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача заборгованості в розмірі 3625,71 грн. (а.с. 1-4).

Від представника відповідача до суду надійшла заява про визнання позовних вимог (а.с. 53).

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі (а.с. 43, 59)

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, у судові засідання не з`явився, правом на подання письмових пояснень не скористався.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

09.11.2021 позивачем подано дану позовну заяву з додатками (а.с. 1-11).

30.11.2021 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 28.12.2021 (а.с. 15-16).

23.12.2021 на адресу суду від державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшла копія виконавчого провадження № 66599614 (а.с. 19-39).

28.12.2021 підготовче судове засідання відкладено на 25.01.2022 у зв`язку з неявкою відповідача та третіх осіб (а.с. 40).

25.01.2022 від позивача до канцелярії суду надійшла заява в якій він просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі (а.с. 43-44).

25.01.2022 відкладено підготовче судове засідання на 16.02.2022 у зв`язку з неявкою сторін (а.с. 45).

28.01.2022 на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про врегулювання спору за участю судді та заява про визнання позовних вимог (а.с. 57-54).

10.02.2022 на електрону адресу суду від директора Департаменту нотаріату Міністерства юстиції України надійшов лист про направлення до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листа про реагування на дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. (а.с. 54-58).

16.02.2022 від позивача до суду надійшла заява в якій він зазначив, що заперечує проти клопотання представника відповідача про врегулювання спору за участю судді, просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити (а.с. 59).

16.02.2022 судом закінчено підготовчі дії, закрито підготовче провадження, проведено розгляд справи по суті під час якого судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи (а.с. 60).

16.02.2022 складено вступну та резолютивну частини рішення суду (а.с. 61).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

10.12.2013 ОСОБА_1 підписав з ПАТ «Дельта Банк» заяву № 025-99959-101213, погодився на участь у програмі «розстрочка на карту», ознайомився з умовами кредитування (а.с. 6-8, 36).

Згідно копії виконавчого напису № 22221 від 27.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. запропоновано стягнення з ОСОБА_1 невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило права вимоги на підставі договору факторингу № 18102020-ФК від 18.10.2020, якому в свою чергу ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» відступило право вимоги за договором факторингу № 1/Д від 15.10.2020, якому в свою чергу ПАТ «Дельта банк» на підставі договору факторингу № 408/Л від 27.04.2018 відступило право вимоги за кредитним договором № 025-99959-101213 від 11.12.2013, за період з 26.04.2018 по 27.04.2021 включно суму у розмірі 1839,67 грн. заборгованість за тілом кредиту; 613,36 заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 1122,68 грн. заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею; 50 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 3625,71 грн. (а.с. 9, 38).

Відповідно до заяви про примусове виконання рішення вих. № 53 101 від 05.06.2021, директор ТОВ «ФНПРОМ МАРКЕТ» звернувся до Самарського ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в якій просив розпочати примусове виконання рішення на підставі виконавчого документу, а саме виконавчого напису № 22221 від 27.04.2021 (а.с. 10, 33).

23.08.2021 державним виконавцем Самарського ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гусєвим В.С. відкрито виконавче провадження № 66599614 з виконання виконавчого напису № 22221 виданого 27.04.2021 приватним нотаріусом Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості в розмірі 3625,71 грн. та виконавчого збору 362,57 грн. (а.с. 11, 31-32).

23.08.2021 державним виконавцем Самарського ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гусєвим В.С. винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 ВП № 66599614 на підставі виконавчого напису № 22221 виданого 27.04.2021 (а.с. 22-23).

23.08.2021 державним виконавцем Самарського ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гусєвим В.С. у ВП № 66599614 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 28-29).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем та представником відповідача щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Цими актами є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі в тексті - Порядок) та Постанова КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 зупинено до закінчення касаційного розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.20147 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Подібні висновки були зроблені у постанові Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17.

Так, судом встановлено, що серед документів наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку був відсутній, оскільки такий взагалі не укладався між позивачем та ПАТ «Дельта Банк».

Таким чином, вчиняючи 27.04.2021 виконавчий напис № 22221, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.

Враховуючи, що заява № 025-99959-101213 не є нотаріально посвідченою, і як наслідок, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, дана обставина є достатньою для визнання виконавчого напису № 22221 таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, щодо наявності підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Крім того, абзацом 6 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Положення ст. 206 ЦПК України наголошують на тому, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приймає заяву представника відповідача про визнання позову, а такожвраховуючи вищевикладені норми чинного законодавства та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду.

На підставі викладеного та керуючись Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, ст.ст. 34, 39, 50, 87 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 15, 16, 18, 202 ЦК України, ст.ст. 1-5, 10, 12, 13, 76-89, 95, 141, 258, 259, 264, 265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (місцезнаходження: Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, оф. 204, ), треті особи: Самарський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, 6-в, ), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович (місцезнаходження: м. Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 27.04.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Васильовичем та зареєстрований в реєстрі за № 22221 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості у розмірі 3625,71 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 25.02.2022.

Головуючий суддя: К.С. Маштак