Справа № 450/562/22 Провадження № 2-о/450/45/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

за участі представника заявника, адвоката Іванова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Пустомитівського районного суду Львівської області із заявою про видачу стосовно ОСОБА_2 , обмежувального припису строком на 6 місяців та визначити йому наступні обов`язки: заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з заявницею та дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; обмежити спілкування з постраждалими дітьми, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; заборонити наближатися на відстань не менше ніж 500 м до місця проживання (перебування) заявниці ОСОБА_1 , роботи, інших місць частого відвідування, місця навчання дітей, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати заявницю, якщо вона за власним бажанням перебуватиме у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та дітей, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в будь-який спосіб спілкуватися з нею та дітьми; заборонити вести листування, телефонні переговори із заявницею та дітьми - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В обґрунтування вимог заяви заявниця вказує, що вона з 14.10.2005 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу у подружжя народилося двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.11.2021 року шлюб між ними розірвано.

Протягом останніх років їх спільного проживання з ОСОБА_5 він постійно висловлювався нецензурною лайкою в сторону заявниці, погрожував фізичною розправою, наносив тілесні ушкодження, систематично вчиняв фізичне, психологічне насильство щодо заявниці, що призвело до фізичних, психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, погіршення якості її життя. Постійні факти домашнього насильства зі сторони колишнього чоловіка ОСОБА_2 в присутності дітей негативно впливали на фізичний, емоційний та психологічний стан дітей, які стали свідками психологічного та фізичного насилля з боку батька, а також стан заявниці. У зв`язку з цим з дітьми проведено консультації психолога Клініки психологічного здоров`я дітей, підлітків та молоді «Західноукраїнського спеціалізованого дитячого медичного центру», про що складено відповідний висновок. Також дітям рекомендовано заняття з психотерапевтом.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні домашнього насильства неодноразово встановлювалась Пустомитівським районним судом Львівської області та такий притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.02.2022 року по справі № 450/356/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Зі змісту заяви ОСОБА_2 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Також, заявниця вказує, що у провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває справа № 450/3458/21 про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, кримінальне провадження № 0000026. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_2 , 03.08.2021 року, на ґрунті раптово виниклого конфлікту із заявницею, з мотивів самоствердження своєю фізичною перевагою, схопив її двома руками за шию та почав шарпати, після чого продовжуючи свій злочинний намір, знову схопив обома руками за тулуб та кинув її до підлоги, коли вона намагалась піднятись, ОСОБА_2 хапав її за волосся та бив головою об підлогу, внаслідок чого заподіяв легкі тілесні ушкодження.

Крім того, в результаті заподіяного фізичного та психологічного насильства ОСОБА_2 , 21.01.2022 року поліцейським ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області, ОСОБА_6 , згідно зі ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та з урахуванням безпосередньої загрози життю та здоров`ю постраждалої особи виніс терміновий заборонний припис № 082290, строком на 3 дні стосовно ОСОБА_2 , на заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

В результаті невиконання вказаного припису, 23.01.2022 року стосовно ОСОБА_2 , видано терміновий заборонний припис № 081144 стосовно постраждалої ОСОБА_1 , строком на 5 діб, на заборону на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи.

Зазначає, що з урахуванням наведених обставин, вона та її діти є особами, які зазнали домашнього насильства, та з цих підстав просить вимоги заяви задоволити.

Представник заявниці, адвокат Іванов О.О. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив.

Вислухавши пояснення представника заявниці, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень глави 13 Розділу IV ЦПК України справи про видачу і продовження обмежувального припису розглядаються судами в порядку окремого провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є колишнім чоловіком заявниці ОСОБА_1 . Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 листопада 2021 року по справі № 450/3292/21 шлюб ними розірвано.

Від шлюбу у них народилося двоє дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_5 систематично вчиняв щодо заявниці психологічне та фізичне насильство, висловлювався нецензурною лайкою в її сторону, погрожував фізичною розправою, наносив тілесні ушкодження.

Факти домашнього насильства, яке вчиняв ОСОБА_2 , підтверджуються:

-постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.11.2020 року по справі № 450/3746/20, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Як встановлено судом 28 вересня 2020 року ОСОБА_2 , вчинив домашнє насильство відносно дружини, ОСОБА_1 , ображав та висловлювався нецензурною лайкою. Крім того, 30 вересня 2020 року ОСОБА_2 по місцю проживання вчинив сімейну сварку, в ході якого вчинив домашнє насильство відносно дружини.

-постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.10.2021 року по справі № 450/4304/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Так, ОСОБА_2 , будучи 06 листопада 2020 року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 01 жовтня 2021 року вчинив домашнє насильство щодо своєї дружини, ображав нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чинив моральний та психологічний тиск у присутності неповнолітніх дітей.

-постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.01.2022 року по справі № 450/4134/21 встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме 03 серпня 2021 року ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї дружини та малолітніх дітей, а саме, вчиняв моральний психологічний тиск, словесно погрожував фізичною розправою. Вину в скоєному ОСОБА_2 у судовому засіданні визнав. Провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

-постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.01.2022 року по справі № 450/4133/21 встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме 04 серпня 2021 року ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство, тобто вчинив моральний психологічний тиск відносно своєї дружини ОСОБА_1 , словесно погрожував фізичною розправою у присутності дітей. Вину в скоєному ОСОБА_2 у судовому засіданні визнав. Провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

-постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.01.2022 року по справі № 450/4132/21 встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме, 08 серпня 2021 року ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_1 , вчиняв моральний психологічний тиск, словесно погрожував фізичною розправою, знаходився у стані алкогольного сп`яніння у присутності дітей. Вину в скоєному ОСОБА_2 у судовому засіданні визнав. Провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Крім того, в результаті заподіяного фізичного та психологічного насильства ОСОБА_2 , 21 січня 2022 року поліцейським ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області, ОСОБА_6 , згідно зі ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та з урахуванням безпосередньої загрози життю та здоров`ю постраждалої особи виніс терміновий заборонний припис № 082290, строком на 3 дні стосовно кривдника, ОСОБА_2 , на заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

В результаті не виконання вказаного припису, 23 січня 2022 року стосовно ОСОБА_2 , видано терміновий заборонний припис № 081144 стосовно постраждалої ОСОБА_1 , строком на 5 діб, на заборону на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи.

Що стосується вироку Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.02.2022 року по справі № 450/356/22, за яким ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді 100 годин громадських робіт, то такий на момент розгляду даної заяви законної сили не набрав, а тому не може служити належним доказом у даній справі.

Також суд не бере до уваги посилання заявниці на розгляд Пустомитівським районним судом Львівської області кримінальної справи № 450/3458/21, за обвинувальним актом у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 07.08.2021 року за ч. 1 ст. 125 КК України, потерпілою у якому є ОСОБА_1 . Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частини перша, друга, третя статті 62 Конституції України).

Судом встановлено, що постійні факти домашнього насильства ОСОБА_2 вчиняє в присутності неповнолітніх дітей, що негативно впливає на їх емоційний та психологічний стан. Висновком психолога клініки психологічного здоров`я дітей, підлітків та молоді «Західноукраїнського спеціалізованого дитячого медичного центру» від 11 жовтня 2021 року, складеним в результаті проведення консультацій з дітьми, встановлено, що діти стали свідками психологічного та фізичного насилля з боку батька. Зі слів дитини, ОСОБА_7 , він бачив, як батько його випиває, агресивний, буйний, б`є матір та діда, хлопчик був свідком цього, обзиває матір. Декілька разів бив його теж. Все трощить, розбиває вікна, хлопчик батька боїться, бачити його не хоче.

При розмові психолога з ОСОБА_8 , хлопчик розповідав, що батько випиває і б`є його матір та діда. Говорить, що був свідком цього. Батько матір обзиває, ображає, розбиває двері, вікна. Хлопчик боїться батька. Дітям рекомендовано заняття з психотерапевтом.

Таким чином, з аналізу поданих заявницею доказів, судом встановлено, що мають місце очевидні ризики продовження заподіяння ОСОБА_2 насильства відносно колишньої дружини та їхніх дітей, а тому з метою попередження повторення у подальшому неправомірних дій зі сторони кривдника ОСОБА_2 наявні підстави для застосування заходів тимчасового обмеження його прав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 1, 10 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства; звернення до правоохоронних органів і суду з метою притягнення кривдників до відповідальності, застосування до них спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Стаття 26 зазначеного Закону визначає, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 січня 2020 року в справі №754/6995/19.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі України про адміністративне правопорушення та Кримінальним кодексом України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Тобто, оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи (правовий висновок, викладений в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 березня 2020 року у справі № 159/4550/19 та від 17 лютого 2021 року у справі № 753/19409/19).

Долучені до заяви докази підтверджують те, що існує високий рівень вірогідності продовження та повторного вчинення насильства щодо заявниці та її дітей, а також настання тяжких або особливо тяжких наслідків, і такі ризики є реальними.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведені заявницею фактичні та правові підстави в сукупності з доданими до заяви доказами, суд вважає, що наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення ОСОБА_2 насильства відносно заявниці ОСОБА_1 , а тому приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 на строк на 6 місяців із встановленням заходів тимчасового обмеження його прав, передбачених ч.2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 350-6, 352-355 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , строком на 6 (шість) місяців та встановити наступні заходи тимчасового обмеження його права, зокрема:

1. заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , та дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

2. обмежити спілкування з постраждалими дітьми, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

3. заборонити наближатися на відстань не менше ніж 500 м до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , роботи, інших місць частого відвідування, місця навчання дітей, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

4. заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуватиме у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та дітей, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , в будь-який спосіб спілкуватися з нею та дітьми;

5. заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , та дітьми - ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з ухвалення рішення повідомити ВП №3 Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 .

СуддяД. А. Кукса