Номер провадження: 22-ц/813/1815/22
Номер справи місцевого суду: 508/987/17
Головуючий у першій інстанції Медвєдєва О. Г.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 508/987/17

Провадження номер: 22-ц/813/1815/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Рибачук О.І.,

учасники справи:

- заявник - ОСОБА_1 ,

- зацікавлена особа - Миколаївська селищна рада Миколаївського району Одеської області,

- апелянт (особа, яка не приймала участі у справ, але вважає, що вирішив питання про її права та інтереси) - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа - Миколаївська селищна рада Миколаївського району Одеської області, про встановлення юридичного факту, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичної особи, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Миколаївського районного суду Одеської області, ухвалене у складі судді Медвєдєва О.Г. 28 листопада 2017 року,

встановив:

2. Описова частина

2.1Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Миколаївського районного суду Одеської області з вищезазначеною заявою, в якій просить встановити факт що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ІНФОРМАЦІЯ_3 по день його смерті.

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що з 19 липня 1997 року і по день смерті ОСОБА_3 вона проживала з ним однією сім`єю. Інших родичів у померлого немає.

У встановлений законом шестимісячний строк заявниця звернулась до нотаріуса, але не змогла підтвердити те, що вона проживала із померлим п`ять років до часу відкриття спадщини та факт проживання однією сім`єю, а тому їй було запропоновано звернутися до суду.

Метою встановлення факту проживання однією сім`єю п`ять років заявниці разом з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є необхідним для прийняття спадщини, яка залишилась після його смерті (а. с. 2).

2.2 Позиція заінтересованої особи в суді першої інстанції

Заінтересована особа - Миколаївська селищна рада Миколаївського району надала суду заяву, в якій заявлені вимоги заявника підтримує. Не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглянути у відсутність її представника (а. с. 9).

2.3 Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 28 листопада 2017 року задоволено вищевказану заяву ОСОБА_1

Встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ІНФОРМАЦІЯ_3 по день його смерті.

Рішення суду мотивоване тим, що документально підтверджено факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 (а. с. 23 - 25).

Ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 10 травня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_1 про виправлення описок, помилок у рішенні суду.

Виправлено допущену в рішенні Миколаївського районного суду Одеської області від 28 листопада 2017 року у справі № 508/987/17 помилку, додавши в резолютивній частині після слів «по день його смерті» словосполучення «однією сім`єю» (а. с. 32).

2.4 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_2 , як особа, яка не приймала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права та інтереси, в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 28 листопада 2017 року. Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 .

2.5 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справ, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт зазначає, що: 1) судом першої інстанції під час розгляду справи не вирішено питання про коло спадкоємців та не було залучено їх до участі у справі; 2) ОСОБА_3 є дідом ОСОБА_2 . Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 21.05.2020 року ОСОБА_2 визначений додатковий строк для прийняття спадщини; 3) суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_3 по день його смерті (а. с. 35 - 39).

2.6 Узагальнені доводи інших учасників справи в апеляційному суді

ОСОБА_1 , Миколаївська селищна рада Миколаївського району Одеської області не скористались правом надання відзиву на апеляційну скаргу. Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

2.7 Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.10.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 28 листопада 2017 року залишено без руху (а. с. 77 77 зворотна сторона).

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом подано до суду заяву, якою усунуто зазначені в ухвалі недоліки (а. с. 79 - 80).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24.12.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 28 листопада 2017 року (а. с. 85 85 зворотна сторона).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24.12.2020 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні в приміщенні Одеського апеляційного суду (а. с. 86).

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

На адресу суду неодноразово надходила заява Миколаївської селищної ради Миколаївського району Одеської області, в якій остання підтримує вимоги ОСОБА_2 .. Вказує на відсутність заперечень. Просить справу розглядати за відсутності її представника (а. с. 95 - 96).

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, багаторазове призначення справи до розгляду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково.

3.2 Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого повторно Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №3 від 03.02.2017 року ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що зроблено відповідний запис №57.

ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Перше травня», місцезнаходження якого - с. Дружелюбівка, Миколаївський район, Одеська область, розміром - 8,3 умовних кадастрових гектара, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0127473, виданого на підставі рішення Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області №397 від 19 грудня 1996 року, зареєстрованого 29 грудня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №207.

Відповідно до довідки №1921 від 13.09.2017 року, виданої Миколаївською селищною радою Миколаївського району Одеської області, ОСОБА_3 з 19.07.1997 року до дня смерті прожив разом із ОСОБА_1 , за адресою - АДРЕСА_1 .

Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 04.10.2016 року у справі №508/943/16-ц встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом з ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , однією сім`єю з ІНФОРМАЦІЯ_7 по день його смерті.

Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 21.05.2020 року у справі № 508/43/20, ОСОБА_2 визначений додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до копії книг по господарському обліку з 1996 року по 2000 рік та з 2001 року по 2005 рік, подружжя ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживали разом в с. Дружелюбівка Миколаївскього району Одеської області в період з 1996 року до дня смерті. З 1996 року по 2003 рік разом з батьками проживала їхня донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржене рішення ухвалено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

3.3. Мотиви прийняття аргументів, викладених в апеляційній скарзі, застосовані норми права

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції вирішив питання про її права та інтереси заслуговують на увагу.

Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 21.05.2020 року ОСОБА_2 визначений додатковий строк для прийняття спадщини. Вказане рішення набрало законної сили 24.06.2020 року.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 19 ЦПК цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1) наказного провадження;

2) позовного провадження (загального або спрощеного);

3) окремого провадження.

Відповідно до положень ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік категорій справ, які розглядає суд в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначена ст. 315 ЦПК України.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

У поданій до суду першої інстанції, в порядку окремого провадження, заяві заявниця просить встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 19 липня 1997 року по день його смерті.

Зі змісту поданої ОСОБА_1 заяви вбачається існування спорку про право, а саме - виник спір щодо спадкового майна, який підлягає вирішенню у позовному провадженні.

За таких умов, заява про встановлення юридичного факту підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (ч. 6 ст. 294 ЦПК).

3.4 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є частково обґрунтованими, тому підлягають задоволенню частково.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Згідно норм п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України та ч. 1 ст. 377 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити заяву без розгляду повністю або частково.

Враховуючи, що зі змісту заяви вбачається спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно скасувати. Заява ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту необхідно залишити без розгляду. Роз`яснити ОСОБА_1 , що вона має право звернутись до суду з позовом на загальних підставах.

3.5. Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 294, 315, 367, 368, 374, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 28 листопада 2017 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичної особи - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що вона має право звернутись до суду з позовом на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст ухвали складений 21 лютого 2022 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе