КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________
Справа №361/2871/21
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/4344/2022
У Х В А Л А

16 лютого 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 4 листопада 2021 року (суддя Петришин Н.М.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

встановив:

рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 4 листопада 2021 року, в якому виправлено описку ухвалою суду від 15 листопада 2021 року, позов задоволено.

На вказане рішення суду 8 грудня 2021 року ОСОБА_1 направив поштовим зв`язком апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, яка надійшла до суду 10 грудня 2021 року.

14 грудня 2021 року матеріали справи витребуванні з Броварського міськрайонного суду Київської області.

Матеріали справи надійшли до Київського апеляційного суду 30 грудня 2021 року.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копію рішення суду він отримав 3 грудня 2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст рішення суду проголошено 4 листопада 2021 року у відсутність учасників справи, отже строк на апеляційне оскарження рішення суду закінчився 4 грудня 2021 року.

Згідно супровідного листа копія рішення суду разом з копією ухвали про виправлення описки від 15 листопада 2021 року була направлена на адресу відповідача 16 листопада 2021 року (с.с. 137), однак доказів її отримання матеріали справи не містять.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_1 - адвокат Хуторненко І.М. 3 грудня 2021 року отримав копію рішення суду від 4 листопада 2021 року та копію ухвали суду від 15 листопада 2021 року, що підтверджується відповідною розпискою (с.с.140), тому строк на апеляційне оскарження рішення суду

відповідачу підлягає поновленню.

Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 4 січня 2022 року апеляційну скаргу було залишено без руху та надано відповідачу строк в два дні з дня вручення копії ухвали для надання документів про оплату судового збору.

Копія ухвали судді від 4 січня 2022 року була направлена 5 січня 2022 року на адресу ОСОБА_1 , яку він зазначив у поданій апеляційній скарзі, однак 19 січня 2022 року повернулася на адресу апеляційного суду без вручення з відміткою листоноші від 14 січня 2022 року «адресат відсутній за вказаною адресою» (с.с.161-162).

Також копія ухвали судді від 4 січня 2022 року була надіслана на електронну адресу представника ОСОБА_1 - адвоката Хуторненка І.М., зазначену ним у відзиві на апеляційну скаргу на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 2 серпня 2021 року (с.с.163-164).

Крім того, копія ухвали судді від 4 січня 2022 року була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 6 січня 2022 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/102431075), доступ до вказаного Реєстру є вільним і ОСОБА_1 та його представник - адвокат Хуторненко І.М., мали можливість ознайомитися із вказаним процесуальним документом.

Нормами ЦПК України не встановлено окремого порядку вручення учасникам справи ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Разом з цим, частиною 1 статті 258 ЦПК України визначено, що ухвала є судовим рішенням.

Порядок вручення судового рішення визначений у статті 272 ЦПК України, частина 6 якої встановлює, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Виходячи з вищенаведених норм процесуального права, копія ухвали вважається врученою ОСОБА_1 14 січня 2022 року, а відтак строк для надання документів про оплату судового збору з врахуванням вихідних днів закінчився 17 січня 2022 року.

Однак, станом на 15 лютого 2022 року докази оплати судового збору суду не надані.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено й в статті 129 Конституції України.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року).

У рішенні у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року).

Отже, вимога сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги не є обмеженням права на апеляційний розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, згідно якої, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки подана апеляційна скарга не оплачена судовим збором, що не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, у наданий строк відповідачем докази оплати судового збору не надано, не виявлено зацікавленості у розгляді його апеляційної скарги, недоліки апеляційної скарги не усунено, документи, які підтверджують право відповідача на звільнення від сплати судового збору також не надані, тому апеляційна скарга підлягає поверненню відповідачу.

Керуючись статтями 185, 354, 357 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 4 листопада 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 4 листопада 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу вважати неподаною та повернути відповідачу.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк