Справа № 699/1166/21
Номер провадження № 2/699/39/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

18.02.2022 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Свитки С.Л.,

за участю секретаря судового засідання Таран О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом і просив визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідач зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає у будинку, тому позивач просив визнати відповідача таким, що втратив право користування даним жилим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, просив справу розглянути у його відсутність, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав, у зв`яку з чим суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у заочному порядку.

Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи у відсутність їхнього представника.

У зв`язку з неявкою сторін у суд фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що даний позов підлягає до повного задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 . Село Саморідня Корсунь-Шевченківської міської ради, наразі входить до складу Корсунь-Шевченківської об`єднаної територіальної громади.

Вказаний будинок належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 31 червня 1984 року виконавчим комітетом Корсунь-Шевченківської міської Ради народних депутатів (а.с.9).

На підставі вказаного свідоцтва на право особистої власності Корсунь-Шевченківським бюро технічної інвентаризації 18.08.1984 року вказаний житловий будинок було зареєстровано на праві особистої власності за ОСОБА_1 і записано в реєстрову книгу під №32, реєстр. №5223, що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок.

На момент видачі вказаного свідоцтва на право власності до складу Корсунь-Шевченківської міської ради входили м. Корсунь-Шевченківський, села Саморідня та ОСОБА_3 і адреса місцезнаходження будинку зазначалася у документах як АДРЕСА_1 . Наразі в зв`язку з децентралізацією вказана адреса зазначається як АДРЕСА_1 .

Позивач постійно проживає та зареєстрований у будинку з 1984 року.

Також в цьому будинку з 13 грудня 1997 року по даний час зареєстровано місце проживання відповідача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Фактично відповідач в цей будинок з моменту реєстрації ніколи не вселявся і ніколи в ньому не проживав.

Те, що відповідач з моменту реєстрації і по даний час постійно не проживає у вищевказаному будинку, підтверджується довідкою виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради від 22.11.2021 року №1/7099 (а.с.14).

Відповідач не відноситься до членів сім`ї позивача, фактичне місце його проживання невідоме.

Факт реєстрації відповідача у вищевказаному будинку порушує право власності позивача на даний будинок, створює незручності, оскільки позбавляє можливості в повній мірі вільно реалізувати повноваження власника - володіти, користуватися та розпоряджатися будинком.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" однією з підстав для зняття особи з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" органами реєстрації є виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Таким чином, враховуючи, що відповідач не є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , зареєстрований за даною адресою, факт реєстрації відповідача порушує право власності позивача на житловий будинок, створює незручності, оскільки позбавляє можливості в повній мірі вільно реалізувати повноваження власника - володіти, користуватися та розпоряджатися житловим будинком, тому суд приходить до висновку про задоволення позову.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908 грн суд залишає з позивачем по його клопотанню.

Керуючись ст.ст. 263-265, 280-289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Копію заочного рішення надіслати учасникам справи.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право: на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду; на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Суддя Свитка С.Л.