Справа № 396/937/21
Провадження № 2/396/52/22
РІШЕННЯ

Іменем України

23.02.2022 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Русіної А.А.,

за участю секретаря судового засідання Пасічник І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м.Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу №396/937/21 за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє представник - адвокат Репело Олександр Вікторович до Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області про визнання права на земельну частку (пай),-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Новоукраїської міської ради Кіровоградської області про визнання права на земельну частку (пай).

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно протоколу № 2 від 11.08.1988 року ОСОБА_1 було прийнято у члени колгоспу «Росія» Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, що підтверджується архівною довідкою № 153/275/02-20 від 18.06.2021 року.

30.08.1995 року Новоукраїнською міською радою народних депутатів

Новоукраїнського району Кіровоградської області було передано колективному

сільськогосподарському підприємству «Росія» у колективну власність земельну ділянку

площею 6 022,8 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно

до Державного акта на право колективної власності на землю серії КР № 4 від 30.08.1995

року, з метою подальшого її паювання між членами вказаного КСП.

Того ж дня, 30.08.1995 року КСП «Росія» було розпайоване, але позивача не було

включено до списку громадян, що додається до державного акту, про що свідчить лист

Відділу у Новоукраїнському районі ГУ Держгеокадастру у Кіроворадсьій області від 09.07.2021 року.

Факт перебування позивача у членстві КСП «Росія» на момент його розпаювання

підтверджується листом Державного архіву Кіровоградської області від 18.06.2021 року, з

якого слідує, що у протоколах засідань загальних зборів уповноважених - членів КСП та засідань правління КСП за 1995, 1996 p.p. рішення про виключення із членів колгоспу ОСОБА_1 відсутні.

Отже, на момент отримання державного акту на землю та її розпаювання ОСОБА_1 був членом КСП «Росія» та мав право на отримання земельного паю, проте помилково не був включений до списку, доданого до державного акту на право колективної власності на землю, а тому сертифікат на право на земельну частку (пай) на м`я позивача не виготовлявся та йому не видавався.

Натомість, на даний час земельна частка (пай) № НОМЕР_1 із земель колишнього КСП Росія», кадастровий номер :02:002:0117, площею 4,0090 га, рахується не витребуваною та може бути виділена в натурі (передана у власність) власнику земельної частки (паю) на підставі сертифікату чи рішення суду про визнання права власності на земельну частку (пай), у зв`язку з чим просив визнати право на земельну частку (пай) на вказану земельну ділянку.

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 13.08.2021 року відкрито провадження у справі, в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Ухвалою від 12.10.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача Новоукраїнської міської ради Кіровоградської областів судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, в якій вказав, що просить слухати справу за відсутності представника відповідача, не заперечує щодо задоволення позову (а.с.27).

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає.

Згідно копії архівної довідки № 153/275/02-20 від 18.06.2021 року виданої Державним архівом Кіровоградської області, вбачається, що згідно протоколу № 2 від 11.08.1988 року ОСОБА_1 було прийнято у члени «Колгосп «Росія» Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.10).

Відповідно до копії листа Віділу №3 Управління у Новоукраїнському районі від 09.07.2021 року за №0-11-0.31-120/119-21 (а.с.6) повідомлено, що колективне сільськогосподарське підприємство «Росія» Новоукраїнської міської ради було розпайоване 30.08.1995 року у момент видачі двох державних актів на право колективної власності на землю, а саме: 1)державного акта на право колективної власності на землю КСП «Росія» Новоукраїнської міської ради серії КР № 4, виданого на підставі рішення Новоукраїнської міської ради №31 від 16.08.1995 року, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю 30.08.1995 року за №4 (а.с.7) та 2) державного акту на право колективної власності на землю КСП «Росія» серії КР № 5, виданого на підставі рішення Новоєгорівської сільської ради №22 від 16.06.1995 року, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю 30.08.1995 року за №5.

Вказаним листом також повідомлено, що громадянин ОСОБА_1 у списках громадян, що додається до вищевказаних державних актів відсутній.

Крім того, листом від 09.07.2021 року за №0-11-0.31-120/119-21 повідомлено, що на даний час земельна частка (пай) № НОМЕР_1 із земель колишнього КСП Росія», кадастровий номер :02:002:0117, площею 4,0090 га, рахується не витребуваною та може бути виділена в натурі (передана у власність) власнику земельної частки (паю) на підставі сертифікату чи рішення суду про визнання права власності на земельну частку (пай) (а.с.6).

З копії листа Державного архіву Кіровоградської області від 14.06.2021 року №153/02-50 вбачається, що у протоколах засідань загальних зборів уповноважених членів КСП та засідань правління КСП «Росія» Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області за 1995,1996рр. рішення про виключення із членів коглоспу ОСОБА_1 , відомості про розпаювання зазначеного колгоспу, а також списки осіб, які мають право на отримання паю, відсутні (а.с.9).

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Згідно із частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною другою статті 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 3 ЦК України встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно із частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі - Порядок паювання земель) встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі, створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Право на земельну частку (пай) згідно з пунктом 2 Порядку паювання земель мають члени сільськогосподарського підприємства, кооперативу, акціонерного товариства, у тому числі, пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

У частині дев`ятій статті 5 Земельного кодексу України 1990 року(у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 22 Земельного КодексуУкраїни 1990 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності на землю виникає після одержання документа, що посвідчує це право.

У частині другій статті 23 Земельного Кодексу України 1990 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Отже, право особи на земельну частку (пай) виникає за наявності трьох умов: одержання КСП державного акта на право колективної власності на землю, перебування такої особи в членах КСП на час передачі державного акта та включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Порядку паювання земель має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Отже, громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатка до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку.

У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП.

З копії архівної довідки № 153/275/02-20 від 18.06.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 прийнятий у члени «Колгоспу «Росія» згідно протоколу від 11.08.1988р. №2, таким чином, судом встановлено, що позивач був членом колгоспу «Росія».

Як вбачається з матеріалів справи, позивач був відсутній у списках громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який є додатком до Державного акта на право колективної власності на землю серії КР №4 від 30.08.1995 року та вбачається, що сертифікат на його ім`я не видавався.

КСП «Росія» отримав державний акт на право колективної власності на землю.

Державний акт виданий КСП «Росія», доказів про реорганізацію чи перейменування «Колгоспу «Росія», членом якого позивач був, в КСП «Росія» стороною позивача не надано.

Крім того, як вбачається з листа Державного архіву Кіровоградської області від 14.06.2021 року №153/02-50, в якому зазначено, що у протоколах засідань загальних зборів уповноважених членів КСП та засідань правління КСП «Росія» Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області за 1995, 1996 рр. рішення про виключення із членів коглоспу ОСОБА_1 відсутні, однак суду не надано інформації та доказів, що ОСОБА_1 не був виключений із членів КСП «Росія» в період з 1988 року ( з моменту) вступу та до 1995 року, зазначено лише, що відсутні відомості про виключення з КПС за 1995,1996р.р..

Також, позивачем не надано суду ні копії, ні оригіналу трудової книжки позивача, яка б могла підтвердити членство ОСОБА_1 в КСП «Росія» та те, що він не був виключений з членів КСП.

Суду не надано доказів, які б підтверджували, що позивач працював в КСП «Росія», період його роботи, його заробітна плата, а також клопотань про витребування таких доказів, стороною позивача не заявлялося.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Щодо заяви представника відповідача, що останні не заперечують щодо задоволення позову, остання судом не приймається, оскільки позивачем та поданими матеріалами справи не доведено позовних вимог.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що стороною позивача не доведений факт, що позивач на момент розпаювання КСП «Росія», станом на 30.08.1995 року був його членом, тоді як право на одержання частки землі мають лише члени колективних сільськогосподарських підприємств, адже на підтвердження цього факту позивачем надано лише архівну довідку №153/275/02-20 від 18.06.2021 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 значився членом колгоспу «Росія» з 1988 року, те що позивач був членом КСП «Росія» суду взагалі не надано, так як і не надано, що позивач не був виключений із членства КСП «Росія» в період з 1988 року по 1995 роки, інших доказів на підтвердження перебування у членах КСП «Росія» на момент розпаювання, також суду не подано, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають за недоведеністю.

Керуючись, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, статті 5, 22, 23 Земельного Кодексу України 1990 року, п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , від імені якого діє представник - адвокат Репело Олександр Вікторович до Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області про визнання права на земельну частку (пай) - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 23.02.2022 року.

Суддя: А. А. Русіна