_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/5281/22
Провадження № 2/947/1786/22
УХВАЛА

16.02.2022 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ПАТ КБ «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ТОВ ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП, ТОВ «ІНКОМ ФІНАНС», Другий Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2022 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ПАТ КБ «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ТОВ ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП, ТОВ «ІНКОМ ФІНАНС», Другий Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту.

Як вбачається із змісту позовної заяви, 11.10.2013 року Другим Київським відділом ДВС ОМУЮ було винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчого провадження № 40849344.

Позивач ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження, оскільки являється боржником.

Згідно з ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Підстави зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначено ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження".

За приписами ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження"особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб`єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов`язані з визнанням права власності на арештоване майно.

Таким чином, за змістом наведених положень Закону України "Про виконавче провадження", в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За змістом ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

Таким чином, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 26 вересня 2019 року у справі №607/3894/17.

Аналізуючи наведені норми та роз`яснення, надані Верховним Судом, суд дійшов висновку, що боржник, на майно якого державним виконавцем накладено арешт, не може звертатися до суду з заявою про зняття арешту з майна, оскільки у судовому процесі він є боржником та законом для нього встановлений інший порядок вирішення даного питання (шляхом звернення до суду зі скаргою відповідно до розділу VII ЦПК України).

Заява про зняття арешту подається стороною справи, якщо арешт накладений судом відповідно до глави 10 ЦПК України.

У цій справі арешт на спірне майно було накладено державним виконавцем в порядку виконання рішення суду у справі № 2-6143/11 в межах виконавчого провадження №40849344 відтак заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства за її заявою, а питання про зняття арешту з майна повинно вирішуватись за скаргою, поданою у порядку, визначеному розділом VII ЦПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позовну заява ОСОБА_1 про зняття арешту з майна підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст.186,448 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ПАТ КБ «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ТОВ ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП, ТОВ «ІНКОМ ФІНАНС», Другий Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту - відмовити.

Роз`яснити позивачу, що він в праві звернутися до суду зі скаргою на дії державного виконавця в порядку визначеному Розділом VII ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Маломуж А. І.