КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/3905/2022
У Х В А Л А

18 лютого 2022 року місто Київ

справа № 757/4994/20-ц

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 травня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Вовк С.В., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 20 травня 2020 року позов ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції відповідач ОСОБА_1 16 грудня 2021 року подала апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

21 грудня 2021 року, 08 лютого 2022 року Київським апеляційним судом до Печерського районного суду міста Києва було направлено запит про витребування цивільної справи № 757/4994/20-ц.

16 лютого 2022 року вказана цивільна справа надійшла до Київського апеляційного суду.

Разом з апеляційною скаргою, відповідач подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

На обґрунтування доводів посилалася на те, що копію повного тексту оскаржуваного рішення вона отримала через свого представника 08 грудня 2021 року.

А тому, просила поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки він пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема з довідки від 20 травня 2020 року, складеної секретарем судового засідання, оскаржуване рішення було ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності учасників справи (а.с.19).

Відповідно до супровідного листа від 20 травня 2020 року, Печерським районним судом міста Києва відповідачу ОСОБА_1 було направлено копію рішення суду від 20 травня 2020 року (а.с.22).

Доказів отримання відповідачем копії оскаржуваного рішення матеріали справи не містять.

В апеляційній скарзі, відповідач вказує, що отримала копію повного тексту оскаржуваного рішення вона отримала через свого представника 08 грудня 2021 року.

Апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 подана до суду 16 грудня 2021 року.

Враховуючи вказані обставини, положення ст.129 Конституції України про забезпечення права на апеляційний перегляд справи, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України прихожу до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, а тому вважаю, що строк підлягає поновленню.

Проте, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду Київським апеляційним судом, виходячи з наступного.

Відповідач ОСОБА_1 , звертаючись з апеляційною скаргою вказувала, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язанні з порушенням їх прав.

У ст.5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому ст.5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

Стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред'явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі №761/24881/16-ц відступила від раніше висловлених правових позицій Верховного Суду щодо того, що споживач звільняється від сплати судового збору лише при поданні позовної заяви і має сплатити судовий збір за подання до суду, зокрема апеляційної скарги та зазначила, що порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права .

Таким чином, з огляду на вищевказане, споживачі звільняються від сплати судового збору у разі подачі ними позову, що пов'язаний з порушенням їх прав.

При цьому, апелянт ОСОБА_1 є відповідачем у даній справі, предметом позову є стягнення заборгованості, а відтак дія ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» в даному випадку на неї не поширюється.

Тому, апелянту необхідно сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».

Згідно з п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, при подачі позову підлягав сплаті судовий збір в розмірі 2102 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Виходячи з вищевикладеного, апелянту необхідно сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду у розмірі (2102*150%) 3153 грн., на реквізити: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Соломян. р-н/22030101, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок: UA0026010, МФО банку отримувача: 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету: 22030101 та надати до Київського апеляційного суду оригінал квитанції про оплату судового збору.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.127, 185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Поновити відповідачу ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 травня 2020 року.

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 травня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Вовк С.В., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Борисова О.В.