Провадження №2/672/61/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м.Городок

Городоцький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Федорук І.М.,

з участю секретаря судового засідання Стебло Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городку Хмельницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ», треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 08.09.2021 на адресу ТОВ «Агрохолдинг 2012» надійшов лист з постановою про відкриття виконавчого провадження за №62275822, з котрого йому стало відомо, що у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. на примусовому виконанні знаходиться виконавчий напис нотаріуса №11299, виданий 29.04.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з нього, позивача, на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» заборгованості в сумі 35010,00 грн. Вказав, що між ним та відповідачем у 2019 році був укладений договір позики у розмірі 3000,00 грн., дану позику він повернув у повному обсязі, а тому вважає, що вказана заборгованість є безпідставною, а приватний нотаріус Колейчик В.В. вчинив виконавчий напис із порушенням установленого порядку та Закону України «Про нотаріат».

За таких обставин ОСОБА_1 просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. №11299 від 29.04.2020 таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача судові витрати.

В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача - ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Подав до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування вимог посилався на те, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання кредиту №2878200 від 06.11.2019, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в сумі 7000,00 грн. У зв`язку з невиконанням взятих на себе кредитних зобов`язань, за договором виникла заборгованість, яка не була погашена позивачем, внаслідок чого відповідач звернувся до приватного виконавця для вчинення виконавчого напису. Вважає, що виконавчий напис вчинено у відповідності до вимог діючого на час його вчинення законодавства.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не подали.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат» №3425-ХІІ від 02.09.1993 року з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон №3425-ХІІ) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

За змістом ст.87 Закону №3425-ХІІ для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному прядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В силу ч.1 ст.88 Закону №3425-ХІІ нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Згідно з підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому Переліку.

Із положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, слідує, що таке стягнення здійснюється за нотаріально посвідченими договорами. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

До цього Переліку постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, були внесені зміни. Зокрема, після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» перелік був доповнений розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Із положень указаного розділу слідує, що до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, віднесені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання такого виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 в частині вказаних змін.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису, яка підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

У свою чергу, боржник у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 червня 2020 року (справа №645/1979/15-ц), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

У зв`язку із набранням законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 в частині змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, нотаріус вправі вчинити виконавчий напис про стягнення грошових сум лише за нотаріально посвідченими договорами.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі №172/1652/18 (провадження № 61-16749св19).

Судом встановлено, що 29 квітня 2020 року приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович вчинив виконавчий напис №11299 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» заборгованості в розмірі 35010,00 грн..

28.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. у виконавчому провадженні №62275822 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

З матеріалів справи вбачається, що приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. вчинив виконавчий напис №11299 від 29.04.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» заборгованості в сумі 35010,00 грн. на підставі договору про надання кредиту №2878200 від 06.11.2019.

Однак, відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що вказаний виконавчий напис нотаріуса вчинено на підставі нотаріально посвідченого кредитного договору, внаслідок чого суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Не надано відповідачем і належних доказів в підтвердження того, що у позивача наявна заборгованість за кредитним договором № 2878200 від 06.11.2019.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог.

Судові витрати слід розподілити у відповідності до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.81, 89, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №11299, вчинений 29 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, про стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» (49044, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул.Якова Самарського, буд.12А, ) заборгованості в сумі 35010,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» на користь ОСОБА_1 908,00 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду безпосередньо або через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ», місцезнаходження: вул.Якова Самарського, буд.12А, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49044, .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, місце знаходження: вул.Грушевського, 15, офіс 6, м.Бровари, Київська область, 07401.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, місце знаходження: вул.Раїси Окіпної, буд.4-А офіс 71-А, м.Київ, 02002.

Суддя І.М.Федорук