ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/7912/20 Головуючий суддя І інстанції Бабенко Ю. П.
Провадження № 22-ц/818/390/22 Суддя доповідач Яцина В.Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Котелевець А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 березня 2021 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення на його користь авансового платежу з орендної плати в сумі 4500 грн., збитки від порушення умов договору оренди в розмірі 10231 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Позов мотивовано тим, що 07.07.2018 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір оренди квартири АДРЕСА_1 на термін один рік, вартість орендної плати складав 4500 грн. Протягом строку дії договору позивач сумлінно виконував свої обов`язки.

Вказує, що сторони домовились продовжити цей договір, 16.08.2019 року за згодою з відповідачкою позивач оплатив їй на картковий рахунок орендну плату в розмірі 4500 грн. Однак 17.08.2019 року відповідачка зателефонувала позивачеві з вимогою звільнити її квартиру та про одностороннє розірвання договору оренди, проти чого він заперечував.

12.09.2019 року відповідач знову вимагала звільнити її квартиру, але позивач відмовився. Згодом відповідач насильницьким шляхом проникла до своєї квартири і змінила замок на вхідній двері та залишилася проживати у спірній квартирі всупереч умовам договору, а позивач був змушений зробити додатково три дубліката ключа, а згодом позивач був вимушений підшукати собі нове житло та укласти 15.09.2019 року новий договір оренди на невигідних для себе умовах орендної плати 5000 грн., що на 500 грн. більше ніж договір з відповідачкою. 16.09.2019 року він повідомив відповідачку про те, що 17.09.2019 року він виїде з орендованої квартири, що і зробив, склавши акт передачі квартири. Авансовий платіж за квартиру в розмірі 4500 грн. відповідачка йому не повернула.

Вважає, що відповідно до ст. 822 ЦК України договір оренди квартири був продовжений. Спричинені йому збитки складаються з наступного: виготовлення трьох дублікатів ключів 240 грн.; сплата агентству нерухомості за послуги з пошуку нової квартири 2500 грн.; сплату послуг перевезення майна під час переїзду 380 грн.; переплата орендної плати у більшому розмірі за аналогічний період 6000 грн.; придбання пральної машини за 5555 грн. з урахуванням амортизації 1111 грн.; всього ці збитки склали 10231 грн.

Крім того вказав, що відповідачка не повернула позивачеві авансовий платіж за останній місяць проживання 4500 грн. У зв`язку з протиправною поведінкою відповідачки позивачеві було спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, приниженні честі і гідності. Позивач був змушений змінити звичний порядок життя. Моральну шкоду позивач оцінює в 5000 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 березня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4691 грн 76 коп. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати в частині відмовити у задоволенні позовних вимог відносно стягнення збитків та моральної шкоди, та в цій частині ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачем не надано доказів того, що порушення умов договору оренди житла сталося не з її вини.

Не прийнято до уваги, що відповідачем зазначено у відзиві про намір в липні 2019 року прибути до Харкова для підписання акту прийому передачі квартири та пошуку нових орендаторів, не прийнято до уваги того факту, що остання сплата орендної плати за квартиру відбулась 16.08.2019 року за новими реквізитами карткового рахунку відповідача. Вказує, що звернення до органів поліції 12.09.2019 року виключає добровільну домовленість сторін, направлену на припинення найму житла.

Відзиву на апеляційне скаргу не надано.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та розглянутого судом позову, вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судове рішення оскаржене в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення збитків та моральної шкоди, тому в іншій частині колегією суддів не переглядається.

Колегія суддів, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та розглянутого судом позову, вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оскаржуване рішення відповідає вказаним вимогам.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не повернула позивачу 4500 грн авансу при звільненні ним орендованої квартири. В іншій частині у задоволенні позову було відмовлено за недоведеності порушення відповідачем умов договору оренди.

Судова колегія з таким висновком суду першої інстанції погоджується, виходячи з наступного.

Частина 1 статті 22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (майнова шкода).

Відповідно до вимог статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у принижені честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За положеннями частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 ЦК України).

За змістом статті 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення (частина 3).

Судом першої інстанції встановлено, що 07.07.2018 року між позивачем ОСОБА_1 і відповідачкою ОСОБА_2 в письмовій формі було укладено договір оренди квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до даного договору в оренду було надано не всю квартиру в цілому, а 2 кімнати в 3-х кімнатній квартирі. Строк оренди було визначено з 07.07.2018 року по 07.07.2019 року з можливістю продовження строку дії договору при згоді сторін договору. Строки дії договору можуть змінюватися лише за взаємною згодою сторін. Орендна плата була визначена 4500 грн. на місяць.

Сторони визначили, що зміни чи доповнення до договору, його розірвання можуть мати місце лише за взаємною згодою сторін, та вносяться за 14 днів. Додатково сторони визначили, що вселення в квартиру позивача відбудеться через два тижні з дня підписання договору, що орендну плату необхідно перераховувати на банківську картку з вирахуванням витрат на теплопостачання.

В договорі було визначено майно, яке знаходиться в квартирі і передається в тимчасове користування. Під текстом договору зазначено про те, що 07.07.2018 року орендна плата отримана в сумі 9000 грн., тобто за перший та останній місяці. Також була надана розписка відповідача про те, що оплата за червень 2019 року проведена. (а.с.4)

Позивач надав суду копії квитанцій про те, що під час дії зазначеного вище договору оренди він перераховував відповідачці орендну плату на її банківську картку і сплачував комунальні послуги, в тому числі надав копію квитанцію про оплату 16.08.2019 року суми 4500 грн. (а.с.7-9)

Згідно до копії розписки ОСОБА_2 (а.с.6), наданої суду позивачем, оплата за проживання за липень 2019 року проведена 16.07.2019 року. Згідно до розписки ОСОБА_2 від 26.07.2019 року, остання кошти за комунальні послуги за липень 2019 року отримала. (а.с.6) Представник відповідачки не надав спростування вказаних розписок.

Таким чином, позивач підтвердив факт внесення ним орендної плати за час його проживання в зазначеній вище квартирі та авансовий платіж на 4500 грн..

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

У статті 77 ЦПК України вказано про належність доказів:

1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У статті 78 ЦПК України зазначено про допустимість доказів:

1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Про достатність доказів вказано у ст. 80 ЦПК України:

1. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Заявляючи вимоги про відшкодування завданої йому відповідачем шкоди, позивач посилався на порушення відповідачем домовленості про продовження строку договору оренди квартири, положення ст.ст. 623, 822 ЦК України та зазначив, що для відновлення його порушеного права він був змушений здійснити додаткові витрати, а саме виготовлення 3 дублікатів ключів в сумі 240 грн, сплатив агентству нерухомості за послуги з підбору квартири у розмірі 2500 грн, сплатив послуги з перевезення майна під час переїзду у розмірі 380 грн, переплатив за оренду квартиру у більшому розмірі за аналогічний період у розмірі 500 грн за кожен місяць, усього за 12 місяців у розмірі 6000 грн, та придбав пральну машину у розмірі 5555 грн на загальну суму 10231 грн.

На підтвердження позовних вимог позивачем надав розписку про отримання коштів за виготовлення 3 примірників ключів, товарний чек про сплату вартості перевезення від 17.09.2019 року, копію договору оренди квартири за адресою АДРЕСА_2 від 15.09.2019 року.

З розписки від 13.09.2019 року вбачається, що виготовлено ключи лазер у кількості 3 штук за 240 грн. (а.с.10).З наданої розписки неможливо встановити, які ключи були виготовлені та ким було сплачено за їх виготовлення.

З товарного чеку №28 від 17.09.2019 року вбачається, що вантажоперевезення по м. Харкову коштує 380 грн, проте товарний чек не містить ідентифікаційних даних про особу, яка замовляла та сплачувала послуги.

З видаткової накладної №1651580 від 28.09.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 придбано пральну машину вартістю 5555 грн.

Судом встановлено, що строк дії договору оренди квартири сторони визначили до 07.07.2019 року, тобто на один рік. Всупереч процесуального обов`язку позивач не надав до суду належних і допустимих письмових доказів про те, що сторони продовжили строк дії договору оренди на строк більше одного договору. Цей висновок узгоджується з фактичними діями сторін: заміна позивачем замка на вхідних дверях квартири без згоди відповідача, внаслідок чого відповідач була змушена силою відновлювати статус кво та вимагати від позивача звільнення належної їй на праві власності квартири за спливом річного строку договору оренди. З матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачем, що він звільнив орендовану квартиру 17.09.2019 року, тобто після спливу строку договору. (а.с.14).

Відповідно до ч. 2 ст. 821 ЦК України до договору найму житла, укладеного на строк до одного року (короткостроковий найм), не застосовуються положення частини першої статті 816, положення статті 818 та статей 822-824 цього Кодексу, а тому посилання позивача у доводах скарги на норму ст. 822 ЦК України у даному випадку є безпідставним.

З огляду на це колегія суддів погоджується з висновками суду про недоведеність вимог позивача про стягнення збитків та моральної шкоди. Доводи апеляційної скарги є безпідставними і висновків суду не спростовують.

При цьому матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували посилання позивача на те, що з вини відповідача позивач був вимушений виїхати із орендованої квартири, не містять матеріали і доказів того, що відповідач порушила свої зобов`язання перед позивачем.

Надані позивачем у якості доказів чеки та видаткові накладні не є належними та допустимими доказами того, що відповідачем порушено зобов`язання, та вона має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Отже, позивачем фактично не доведено наявності як протиправної поведінки відповідача, а також розміру понесених збитків та причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками.

Судом першої інстанції відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України правильно досліджені і оцінені обставини по справі, суд сприяв всебічному доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростували, то відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 березня 2021року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 22 лютого 2022 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В.Бурлака.

А.В.Котелевець.