КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/2083/2022 Доповідач 2 інстанція - Суханова Є.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 лютого 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у ивільних справах:

Головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів: Олійника В.І., Сушко Л.П.,

за участю секретаря Карпенка В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 березня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом, зважаючи на наступне. Між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» та Публічним акціонерним товариством «Міський комерційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на їх ліквідацію Оберемко Р.А. було укладено договір б/н про надання юридичних послуг від 26.10.2015 р. та договір № 8-12/15 від 08.12.2015 р. про надання юридичних послуг. Згідно умов договору б/н позивач взяв на себе зобов`язання за завданням замовника (ПАТ «Єврагазбанк») надати послуги щодо проведення допустимих чинним законодавством України дій, спрямованих на повернення заборгованості з боржників замовника, участь у спорах з його інсайдерами, а також виконувати іншу роботу юридичного характеру. Строк дії договору визначений з моменту його підписання і до 17.11.2025 року, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. 17.11.2015 р. між сторонами була укладена додаткова угода, якою термін дії договору продовжено до 17.11.2016 р. На виконання умов договору уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Єврогазбанк» було складено реєстр боржників та видано на ім`я позивача довіреності на представництво інтересів замовника. За умовами договору ПАТ «Єврогазбанк» зобов`язався прийняти від позивача послуги та здійснити оплату наданих послуг відповідно до додатку № 7. Винагорода за договором у розмірі 8% від суми заборгованості мала бути перерахована позивачу протягом 3 робочих днів з моменту підписання Акту прийому - передачі наданих послуг. За результатом виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за договором б/н від 26.10.2015 р., а рахунок стягнення з боржників заставного майна було погашено заборгованість на суму 217 274 998,82 грн. На підтвердження належного виконання позивачем юридичних послуг були складені Акти прийому - передач виконаних робіт та акти прийому - передачі документів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, проте суми винагороди не було сплачено. За Актом № 02/03-2016 від 14.03.2016 р. на суму 2 409 419,00 грн. - загальна сума заборгованості по Акту становить 3 445 768,52 грн. з урахуванням інфляційного збільшення в сумі 846 788,90 грн. та 3% річних у розмірі 189 560,62 грн.; за Актом № 01/05-2016 від 16. 05.2016 р. на суму 2 972 117,12 грн. Загальна сума заборгованості 4 095 199,06 грн. з урахуванням інфляційного збільшення у сумі 904 842,58 грн., 3% річних у розмірі 218 239,36 грн.; За Актом № 02/05-2016 від 18.05.2016 р. на суму 12 000 463,91 грн. Загальна сума заборгованості 24 072 144,70 з урахуванням інфляційного збільшення у розмірі 3 653,63 грн., з% річних в розмірі 877 246,58 грн. За договором від 08.12.2015 р. № 8-12/15 позивач взяв на себе обов`язки надати послуги щодо повернення допустимих чинним законодавством України дій, спрямованих на повернення заборгованості з боржників замовника (ПАТ «Міськкомбанк»), участь у спорах з його інсайдерами , а також виконувати іншу роботу юридичного характеру. Строк дії договору визначений з моменту його підписання і до 19.03.2016 р., а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. На виконання умов договору уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «Міськкомбанк» видала позивачу довіреність на представлення інтересів банку. За умовами договору ПАТ «Міськкомбанк» зобов`язався прийняти від позивача виконання послуг та сплатити винагороду у розмірі 8% від суми заборгованості ПАТ «Міськкомбанк» протягом 3 робочих днів з моменту підписання Актів прийому передачі наданих послуг. Послуги були надані і підписані відповідні Акти прийому -передачі виконаних робіт. Проте, оплата послуг здійснена не була. Так, за Актом № 01-1/03-2016 від16.03.2016 р. загальна заборгованість становить 1 029 797,36 грн. з урахуванням інфляційного збільшення у розмірі 253 099,11 грн.. 3% річних у сумі 56 540,25 грн. , за Актом № 01/03.16-2016 від 16.03.2016 р. загальна заборгованість становить 2 059 142,84 грн. з урахуванням інфляційного збільшення 506 087,16 грн., 3% річних у сумі 113 055,68 грн., за Актом № 02/03-2016 від 18.03.2016 р. загальна заборгованість становить 672 890,76 грн. з урахуванням інфляційного збільшення у розмірі 165 399,12 грн. та 3% річних у сумі 36 871,64 грн. Отже загальний розмір заборгованості за договором б/н від 26.10.2015 р. за період прострочення до 01.11.2018 р. становить 24 072 144 грн. 70 коп.; за договором № 8-1215 від 08.12.20125 р. за період прострочення до 01.11.2018 р. становить 3 761 830 грн. 96 коп. З метою стягнення боргів, позивач у грудні 2018 р. звернувся до Оболонського районного суду м. Києва. Разом з тим, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «Єврогазбанк» та ПАТ «Міськомбанк» Савельєва Анна Миколаївна за підтримки Фонду, в особі директора - розпорядника Фонду Рекрут Світлани Валеріївни почали вчиняти дії спрямовані на перешкоджання позивачу у стягнення боргу. Шляхом зловживання процесуальними правами, почали затягувати розгляд справи та ініціювали третейський розгляд по визнанню недійсними договорів про надання юридичних послуг. Разом з тим, Постійно діючий третейський суд при Асоціації українських банків повністю відмовив ПАТ «Єврогазбанк» та ПАТ «Міськомбанк» у задоволенні вимог та підтвердив правомочність вимог позивача. Завершення ж процедури ліквідації банків без зазначення правонаступників при наявності боргу і не зважання на рішення третейського суду щодо усунення порушень та остаточного розрахунку з позивачем позачергово, свідчить про наміри відповідачів завдати шкоди. За таких обставин та на підставі положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 22,509,525,526,612,625, 1166 ЦК України ОСОБА_1 просив суд стягнути солідарно з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на його користь майнову шкоду у розмірі 27 833 975 грн. 66 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31 березня 2021 року позов ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляцйцйну скаргу. Зазначає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необгрунтованим. Просить Рішення Шевченківського районного суду м. Києва скасувати та ухвалит нове судове рішення, яким зодовольнит позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в особі пердставнка Сидоренко Ю.А., подано відзив на апеляційну скаргу. Просить апеляційну скаргу залишити бези задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом першої інстанції встановлено і не заперечується сторонами, що відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 57 від 16.07.2014 р., прийнятого на підставі постанови Правління НБУ № 424 від 16.07.2014 р. «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» до категорії неплатоспроможних» у ПАТ «Єврогазбанк» було введено тимчасову адміністрацію строком до 17.10.2014 р. включно та в подальшому запроваджено процедуру ліквідації банку.

На підставі постанови Правління НБУ від 20.11.2014 р. № 732 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 124 від 20.11.2014 р. «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Міський комерційний банк» та в подальшому запроваджено процедуру ліквідації банку.

Як свідчать матеріали цивільної справи, 26.10.2015 р. між ПАБ "Європейський газовий банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «Єрвопейський газовий банк» Обемемко Р.А. та ОСОБА_1 , було укладено договір б/н про надання юридичних послуг.

Також між позивачем та ПАТ «Міський комерційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк» Обемемко Р.А. 08.12.2015 р. було укладено договір № 8-12/15 про надання юридичних послуг.

За умовами зазначених договорів позивач взяв на себе зобов`язання за завданням замовника (ПАТ Єврогазбанк», ПАТ «Міськомбанк») надати послуги щодо проведення допустимих чинним законодавством дій, спрямованих на повернення заборгованості з боржників замовника, участь у спорах з його інсайдерами, а також виконувати іншу роботу юридичного характеру.

Строк дії договору б/н від 26.10.2015 р. сторони встановили з моменту його підписання і до 17 листопада 2015 р., а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 12.1. ст. 12 Договору).

17.11.2015 р. сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору б/н , якою було продовжено строк дії договору до 17.11.2016 р.

Як вбачається з п. 1.3. ст.1 та п. 5.1. ст. 5 Договору від 26.10.2015 р. б/н ПАТ «Єврогазбанк» зобов`язався прийняти від позивача послуги та здійснити їх оплату відповідно до запропонованих виконавцем Фонду гарантування вкладів фізичних осіб тарифів (додаток № 7) про вартість робіт та/або послуг і строків їх виконання , які погоджені рішенням (протокол № 105/15 від 12.05.2015 р.)

Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Строк дії договору № 8-12/15 про надання юридичних послуг від 08.12.2015 р. сторони встановили з моменту його підписання і до 19.03.2016 р. , а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 12.1. ст. 12 Договору № 8-12/15).

Як вбачається з п. 1.3. ст.1 та п. 5.1. ст. 5 Договору від 08.12.2015 від 08.12.2015 р. ПАТ «Міськкомбанк» зобов`язався прийняти від позивача послуги та здійснити їх оплату відповідно до запропонованих виконавцем Фонду гарантування вкладів фізичних осіб тарифів (додаток № 7) про вартість робіт та/або послуг і строків їх виконання , які погоджені рішенням (протокол № 105/15 від 12.05.2015 р.) Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором, відповідно до вимог ст. 901 ЦК України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, чим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Позивач зазначає, що умови договорів про надання юридичних послуг не було виконано ПАТ «Єврогазбанк», ПАТ «Міськомбанк» заборгованість яких станом на 01.11.2018 р. з урахуванням положень ст. 625 ЦК України становить 24 072 144,70 грн. та 3 761 830,96 грн. відповідно.

Також позивач зазначає, що відповідачі, знаючи про наявність не виконаного зобов`язання здійснили ліквідацію ПАТ «Єврогазбанк» та ПАТ «Міськкомбанк», позбавивши ОСОБА_1 можливості отримати належні йому кошти. Майнова шкода є об`єктивним наслідком неправомірної поведінки відповідачів, в тому числі і ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ,які є працівниками Фонду, що виявились у системному порушені положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та навмисною їх відмовою виконати зобов`язання за договором.

Також статтею 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Фонд безпосередньо, відповідно до ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює, серед іншого, повноваження органів управління банку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, відповідно до ст. 626 ЦК України.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, як це визначено ст. 526 ЦК України..

В свою чергу за положеннями ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введенатимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах - таку правову позицію висловив Верховний Суд України у справі за № 6-1123 цс16, постанова від 13.06.2016 р.

Так, оскільки Фонд гарантування вкладів, уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку, в розумінні вимог чинного законодавства України, не є стороною, укладених з позивачем договорів, їх виконання можливе відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в межах процедури ліквідації банків.

Ліквідаційна процедура банку вважається завершеною з моменту затвердження ліквідаційного балансу, а банк ліквідованим - з моменту внесення запису про припинення банку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, відповідно до ч. 3 ст. 53 Закону України «По систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, як свідчать матеріали справи, і дана обставина не заперечується ОСОБА_1 , відповідно до ст. 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 11.12.2019 р. внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємств та громадських формувань про державну реєстрацію припинення ПАТ «Європейський газовий банк», а 30.01.2020 р. про припинення ПАТ «Міський комерційний банк», отже ліквідація банків завершена, а банки є ліквідованими.

Положеннями ч. 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Приписами ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Так, матеріали справи не місять доказів, які свідчать про те, що під час здійснення встановлених вищезазначеним Законом повноважень щодо ліквідації фінансових установ, було порушено права позивача, які підлягають захисту способом обраним позивачем - стягнення матеріальної шкоди, спричиненої невиконанням договірних зобов`язань банків, що ліквідовані.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

З огляду на вказані обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи те, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, вже були досліджені місцевим судом та отримали належну правову оцінку, нових доводів або доказів, які б давали підстави для скасування рішення суду, скаржником не надано, колегія суддів уважає, що місцевий суд всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів уважає, що підстав для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, немає.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішенння Шевченківського районного суду міста Києва від 31 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 08 лютого 2022 року.

Головуючий: Є.М. Суханова

Судді: Л.П. Сушко

В.І. Олійник