Провадження № 2/521/5205/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйка І.А.

секретаря судового засідання Підмазко Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості та пені по виплатам аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

30.08.2021 року позивака звернулася до Суворовського районного суду м. Одеса з вищевказаною позовною заявою та просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по виплаті аліментів на утримання доньки в сумі 54771,00 гривень; а також, просила суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення по виплаті аліментів.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеса від 24.09.2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по виплатам аліментів передано до Малиновського районного суду м. Одеси за підсудністю. 19.10.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Малиновського районного суду м. Одеси, справу розподілено судді Бобуйку І.А.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.10.2021 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17.11.2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті.

15.02.2022 року позивачка подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, у яких просила суд стягнути з відповідача заборгованість по аліментах у розмірі 53 409,00 гривень, оскільки від державного виконавця надійшов оновлений розрахунок заборгованості у розмірі 53409,00 гривень.

В судове засідання позивачка не з`явилась, представник позивачки подала до суду заяву, в якій вона просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, подав заяву, в якій просив справу розглядати без його особистої участі та зазначив, що позовні вимоги визнає.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли в зв`язку із обов`язком батьків утримувати дитину, а тому регулюються Главою 15 СК України.

Судом встановлено, що 01 серпня 2008 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №229.

Від цього шлюбу позивачка та відповідач мають спільну дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , що видане Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 06.03.2009 року, актовий запис №414.

29 вересня 2015 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано рішенням Малиновського районного суду міста Одеси. Після розірвання шлюбу донька - ОСОБА_3 продовжує проживати разом із позивачкою.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 червня 2016 року у справі №521/16226/15-ц, відповідач повинен сплачувати на користь позивача аліменти на утримання їх малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 500 (п`ятсот) гривень щомісячно починаючи з 29 вересня 2015 року і до 15 лютого 2027 року, тобто до досягнення дитиною повноліття.

Судом встановлено, що зазначене судове рішення від 02.06.2016 року звернуте до примусового виконання Першим Суворовським відділом державної виконавчої служби м. Одеси та присвоєний номер виконавчого провадження №51865305. Відповідно до розрахунку державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Кобилко В.С. при примусовому виконанні виконавчого листа №521/16226/15-ц від 21.07.2016 року, станом на лютий 2022 року виникла заборгованість по виплаті аліментів, яка складає 53409,00 гривень .

Розмір заборгованості за аліментами, встановлений державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Кобилко В.С. у розмірі 53409,00 гривень, сторонами в судовому порядку не оскаржено, що свідчить про відсутність спору щодо розміру заборгованості.

Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначається ст. ст. 79-91, 194-197 СК України та статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження».

У разі неможливості стягнення аліментів із заробітної плати чи інших доходів боржника протягом трьох місяців підряд, якщо боржник не працює і не одержує доходів, стягнення звертається на майно боржника.

Розмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець, у разі надходження виконавчого документа, повинен підрахувати розмір заборгованості по аліментах і повідомити про нього стягувача і боржника.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ у перше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках.

Спір щодо розміру заборгованості (не спір про стягнення заборгованості) із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 447 ЦПК).

Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувались у зв`язку з розшуком платника аліментів, вони мають бути сплачені за весь минулий час.

Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. (ч. ч. 2, 4 ст. 194 СК України).

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а в разі спору - судом (ч. 4 ст. 195 СК України).

Виходячи зі змісту вищенаведених законодавчих норм, спір щодо розміру заборгованості за аліментами виникає між стороною виконавчого провадження (стягувачем та/чи боржником) і державним виконавцем, до компетенції якого законодавець відніс обчислення розміру заборгованості за аліментами.

Стягнення заборгованості за аліментами за рішенням суду сімейне законодавство (ч. 3 ст. 194 СК України) передбачає лише у випадку відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника (ст. 187 СК України).

У даному випадку стягнення аліментів на утримання дітей відбувалося за виконавчим листом у справі №521/16226/15-ц, який видано на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 червня 2016 року.

Таким чином, суд роз`яснює сторонам, що для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються за судовим рішенням, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за судовим рішенням про стягнення аліментів.

В рамках даної справи заявлені вимоги про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, а не про обчислення розміру заборгованості по сплаті аліментів. Дії державного виконавця, пов`язані із обчисленням розміру заборгованості із сплати аліментів та складенням відповідного розрахунку, в рамках даної справи не оскаржені.

Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та Закону України «Про виконавче провадження» у контексті обставин даної справи, сам факт наявності у відповідача заборгованості по аліментам за вказаний період, обчисленої згідно з розрахунком державного виконавця, розмір якої на час ухвалення цього рішення не оспорений ні стягувачем, ні боржником у порядку, встановленому законом, не може бути прийнятий судом в якості підстав для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим судовим рішенням. Адже, права стягувача аліментів є захищеними в силу закону, оскільки виконавчий лист у справі №521/16226/15-ц, що виданий на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 червня 2016 року про стягнення аліментів, перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби і обчислена державним виконавцем заборгованість підлягає стягненню у рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів, по сплаті яких і виникла ця заборгованість.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки до відповідача в частині стягнення заборгованості по аліментах, задоволенню не підлягають.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення пені по виплаті аліментів, суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 96 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості . У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Разом з тим п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що рішення суду є обов`язковим до виконання на всій території України.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначеноїст.196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Вищевказане узгоджується з Постановою Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року.

Так, як встановлено судом, заборгованість відповідача по сплаті аліментів за виконавчим листом у справі №521/16226/15-ц, який видано на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 червня 2016 року, з жовтня 2015 року по лютий 2022 року складає 53409,00 гривень.

Розрахунок суми пені з 06.2018 рік по сплаті аліментів за виконавчим листом у справі №521/16226/15-ц, який видано на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 червня 2016 року складає: (500,00 ?1%?30 червень 2018 року) + (500,00 ?1%?31 липень 2018 року) + (500,00 ?1%?31 серпень 2018 року) + (972,00 ?1%?30 вересень 2018 року) + (972,00 ?1%?31 жовтень 2018 року) + (972,00 ?1%?30 листопад 2018 року) + (972,00?1%? 31 грудень 2018 року) = 1645,84 гривень.

Розрахунок суми пені за 2019 рік по сплаті аліментів за виконавчим листом у справі №521/16226/15-ц, який видано на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 червня 2016 року складає: (1013,50?1%?31 січня 2019 року) + (1013,50?1%?28 лютий 2019 року) + (1013,50 ?1%?31 березень 2019 року) + (1013,50 ?1%?30 квітень 2019 року) + (1013,50?1%?31 травень 2019 року) + (1013,50?1%?30 червень 2019 року) + (1059,00?1%?31 липень 2019 року) + (1059,00 ?1%?31 серпень 2019 року) + (1059,00 ?1%?30 вересень 2019 року) + (1059,00 ?1%?31 жовтень 2019 року) + (1059,00?1%?30 листопад 2019 року) + (1059,00 ?1%? 31 грудень 2019 року) = 3782,98 гривень.

Розрахунок суми пені за 2020 рік по сплаті аліментів за виконавчим листом у справі №521/16226/15-ц, який видано на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 червня 2016 року складає: (1109,00?1%?31 січня 2020 року) + (1109,00?1%?29 лютий 2020 року) + (1109,00 ?1%?31 березень 2020 року) + (1109,00 ?1%?30 квітень 2020 року) + (1109,00?1%?31 травень 2020 року) + (1109,00?1%?30 червень 2020 року) + (1109,00 ?1%?31 липень 2020 року) + (1109,00 ?1%?31 серпень 2020 року) + (1159,00 ?1%?30 вересень 2020 року) + (1159,00 ?1%?31 жовтень 2020 року) + (1159,00 ?1%?30 листопад 2020 року) + (1159,00 ?1%? 31 грудень 2020 року) = 4119,94 гривень.

Розрахунок суми пені з січня 2021 року по грудень 2021 року по сплаті аліментів за виконавчим листом у справі №521/16226/15-ц, який видано на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 червня 2016 року складає: (1197,50?1%?31 січень 2021 року) + (1197,50?1%?28 лютий 2021 року) + (1197,50 ?1%?31 березень 2021 року) + (1197,50 ?1%?30 квітень 2021 року) + (1197,50 ?1%?31 травень 2021 року) + (1197,50?1%?30 червень 2021 року) + (1255,0 ?1%?31 липень 2021 року) + (1255 ?1%?31 серпень 2021 року) + (1255 ?1%?30 вересень 2021 року) + (1255 ?1%?31 жовтень 2021 року) + (1255?1%?30 листопад 2021 року) + (1255 ?1%?31 грудень 2021 року) = 4476,36 гривень.

Розрахунок суми пені за січень 2022 року по сплаті аліментів за виконавчим листом у справі №521/16226/15-ц, який видано на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 червня 2016 року складає: (1309?1%?31 січень 2022 року) = 405,79 гривень

Отже, судом встановлено, що загальна сума пені ОСОБА_2 за несвоєчасну сплату аліментів по виконавчому провадженню №51865305 станом з жовтня 2015 року по лютий 2022 року становить 14430,91 гривень.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачували щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Відповідно розрахунків неустойки (пені) за виниклу заборгованість по сплаті аліментів з відповідача, підлягає стягненню 14430,91 грн.

Відповідно до п. 11 Постанови пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Судом встановлено, що відповідач визнав позов повністю, що підтверджується заявою. Згідно даної заяви відповідачу наслідки визнання позову відомі та зрозумілі.

Визнання позову це розпорядницька дія відповідача, його згода на задоволення заявлених позовних вимог, спрямована на закінчення розгляду судом заявленої вимоги шляхом винесення рішення про її задоволення. Визнання позову є розпорядницькою дією відповідача і означає безумовну згоду з вимогами позивача та з винесенням судом рішення на користь позивача незалежно від наявності і доведеності фактів, що входять у підставу позову. Визнання факту є різновидом пояснень відповідача як засобу доказування і спрямоване на підтвердження наявності певної обставини, доказування якої згідно з правилами про розподіл тягаря доказування покладається на позивача.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ст. 141 ч. 6 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів, суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 180, 184, 191, 194, 196 СК України, ст. 549 ЦК України, ст. ст. 10- 13, 141, 223, 258, 259, 263-265, 267, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості та пені по виплатам аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) пеню за прострочення по виплати аліментів станом на лютий 2022 року у розмірі: 14430 (чотиринадцять тисяч чотириста тридцять) гривень 91 копійку.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

В іншій частині позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С У Д Д Я: І.А. Бобуйок