Справа № 456/1145/21 Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т.
Провадження № 22-ц/811/4108/21 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Комунального підприємства «Стрийтеплоенерго» на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 жовтня 2021 року, у справі за позовом Комунального підприємства «Стрийтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

в березні 2021 року представник позивача звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що КП «Стрийтеплоенерго» уклало договір № 3 від 01 жовтня 2005 року про постачання теплової енергії в гарячій воді з балансоутримувачем житлового будинку, де проживає відповідачка, тобто з Комунальним підприємством «Мрія» в особі начальника ОСОБА_3 . Також було укладено договір - доручення № 3 від 01 жовтня 2005 року на збір коштів від квартиронаймачів за спожиту теплову енергію та ведення з боржниками претензійно-позовної роботи. КП «Стрийтеплоенерго» надає послуги з централізованого опалення мешканцям будинку АДРЕСА_1 . Відповідно до акта від 07 листопада 2001 року в будинку АДРЕСА_1 , було встановлено обладнання для обліку теплової енергії (тепловий лічильник) і мешканцям даного будинку нарахування оплати за послуги з централізованого опалення здійснюється згідно до показів комерційного обліку теплової енергії щомісячно впродовж опалюваного сезону. Тому відповідачці та мешканцям даного будинку здійснюється нарахування плати за реальну кількість спожитої теплової енергії житловими приміщеннями. Тобто, загальна кількість теплової енергії по показах теплового лічильника (Гкал) ділиться на загальну площу всіх квартир і розподіляється між квартирами прямопропорційно загальній площі окремої квартири, з врахуванням ціни на І Гкал. згідно до діючого тарифу. Відповідачка умисно ухиляється від оплати отриманих послуг з централізованого опалення, у зв`язку з чим її заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01 жовтня 2014 року по 01 жовтня 2017 року становить 30 814 грн 52 коп.

Звертає увагу на те, що КП «Стрийтеплоенерго» в червні 2017 року звернулось до Стрийського міськрайонного суду з заявою в порядку наказного провадження, згідно до якої просили суд видати судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 в користь КП «Стрийтеплоенерго» заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання, за період з 01 жовтня 2014 року по 01 травня 2017 року в розмірі 30 814 грн 52 коп., який числиться за абонентським рахунком № НОМЕР_1 , який закріплено за адресом : АДРЕСА_2 . 22 червня 2017 року Стрийським міськрайонним судом, за результатами розгляду заяви підприємства, було видано судовий наказ у справі № 456/1881/17, провадження № 2-н/456/153/2017. 22 березня 2018 року Стрийським міськрайонним судом за результатами розгляду заяви боржника ОСОБА_1 судом було винесено ухвалу про скасування судового наказу у справі № 456/1881/17, провадження № 2- н/456/153/2017 та було роз`яснено КП «Стрийтеплоенерго», що заявлені вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження. Враховуючи вище наведене, Комунальне підприємство «Стрийтеплоенерого», користуючись своїм процесуальним правом щодо захисту своїх цивільних прав та інтересів, звернулось до суду з даною позовною заявою. Вважають, що оскільки 22 березня 2018 року ухвалою суду було скасовано судовий наказ від 22 червня 2017 року у справі № 456/1881/17, то КП «Стрийтеплоенерго» дотрималось всіх строків передбачених ЦК України для звернення підприємства з позовною заявою про стягнення заборгованості і дають суду підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Просили суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 в користь Комунального підприємства «Стрийтеплоенерго» заборгованість за послуги з центрального теплопостачання за період з 01 жовтня 2014 року по 01 жовтня 2017 року в розмірі 30 814 грн 52 коп. Стягнути судові витрати.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 жовтня 2021 року в задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Стрийтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, КП «Стрийтеплоенерго» оскаржило таке в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції невірно здійснив обчислення перебігу строку позовної давності, оскільки взяв за основу дату подачі підприємством заяви про видачу судового наказу до суду - 18 червня 2017 року, а не дату ухвали про скасування судового наказу - 22 березня 2018 року.

Просить скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 жовтня 2021 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В лютому 2022 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу. Покликаючись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду в справі № 712/8916/17 від 07 липня 2020 року вважає, що подання заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за комунальні послуги та його скасування не перериває строк позовної давності, а тому суд ухвалив законне та обґрунтоване рішення по справі. Просить рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 жовтня 2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Оскільки дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у відповідності до приписів частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг з теплопостачання в квартиру АДРЕСА_3 . Позивачем ці послуги відповідачу надавалися у період з 01 жовтня 2014 року по 01 травня 2017 року. Відповідач за надання цих послуг не оплачувала, у зв`язку з чим в останньої виникла заборгованість за надані протягом вказаного періоду послуги з теплопостачання, котрий, відповідно до діючих у вказаний період тарифів становить 30 814 грн 52 коп.

З метою стягнення зазначеної заборгованості позивач в якості стягувача звернувся у Стрийський міськрайонний суд Львівської області із заявою про видачу судового наказу.

Стрийським міськрайонним судом Львівської області 22 червня 2017 року у справі № 456/1881/17, провадження № 2-н/456/153/2017, було видано судовий наказ, котрим з відповідача, як боржника, стягнуто на користь позивача, як стягувача, 30 814 грн 52 коп. заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з теплопостачання, а також 800 грн 00 коп. сплаченого судового збору.

Ухвалою від 22 березня 2018 року у справі №456/1881/17, провадження № 2-с/456/5/2018, була задоволена заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу, і судовий наказ скасований. При цьому, позивачеві як стягувачу було роз`яснено про його право звернутися до суду із тими самими вимогами у порядку спрощеного позовного провадження. Зазначена ухвала суду набрала законної сили у день її постановлення.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу.

За правилами частини третьої четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За системним змістом наведених статей суд може відмовити в позові через сплив без поважних причин строку звернення до суду лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог і спливу строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19), на котру посилається відповідач як на підставу для застосування у цій справі наслідків спливу позовної давності, висловила таку правову позицію. Інститут наказного провадження був запроваджений у цивільному процесі України з 01 вересня 2005 року, коли набрав чинності ЦПК України. ЦК України набрав чинності 01 січня 2004 року. З того часу приписи статті 264 цього Кодексу про переривання перебігу позовної давності залишаються незмінними, а перелік підстав такого переривання є вичерпним. Наказне провадження як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника. Процес доказування для першого починається з моменту подання заяви про видачу судового наказу та закінчується прийняттям цієї заяви судом, тоді як для боржника цей процес розпочнеться, якщо він вирішить подати заяву про скасування судового наказу після отримання копії останнього. Звернення до суду із заявою про видачу судового наказу є правом, а не обов`язком особи, якій належить право вимоги, а також органів і осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Велика Палата Верховного Суду вважає, що подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частини другої статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі. Новий перебіг позовної давності (після його переривання) починається наступного дня після пред?явлення позову.

Вирішуючи спір на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, врахувавши норми матеріального та процесуального права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позов є підставним, однак, оскільки судовий наказ виданий 22 червня 2017 року, скасований ухвалою суду 22 березня 2018 року, відтак з дати подання заяви про видачу судового наказу слід враховувати початок перебігу відрахування загальної позовної давності до спірних правовідносин, і тому правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, у зв`язку із спливом позовної давності, про застосування якого відповідачем зроблено відповідну заяву.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дотримавшись норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору сторін, вирішив дану справу згідно із законом і підстави для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, відсутні. Враховуючи викладене, оскаржуване рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки, колегія суддів прийшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 141 ЦПК України підстав вирішення питання нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відсутні.

Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 17 лютого 2022 року.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 382 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Комунального підприємства «Стрийтеплоенерго» - залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 17 лютого 2022 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич