У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., при секретарі Вангородській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Володарського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костюченко Юлії Миколаївни, боржник: ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В :

01.02.2022 ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаною скаргою, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, яка зареєстрована судом 08.02.2022, мотивуючи тим, що постановою головного державного виконавця Дніпровського відділу ДВС у м. Києві Кияниці Л.С. від 24.11.2021 виконавче провадження №66866498 щодо стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки, згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду у справі №357/13121/20, передане за територіальністю до Володарського відділу ДВС у Білоцерківському районі. Постановою від 02.12.2021 вказане виконавче провадження прийняла до свого провадження старший державний виконавець Володарського відділу ДВС у Білоцерківському районі Костюченко Ю.М. Згідно постанови про передачу виконавчого провадження, заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 01.11.2021 становила 50972,07 грн. Однак,06.01.2022 в мережі інтернет на порталі «АСВП» при ознайомленні з електронним варіантом виконавчого провадження у рубриці «Інші документи» вона виявила довідку, видану головним державним виконавцем цього Володарського відділу ДВС Кулінською С.А. від 29.12.2021, про те, що за ОСОБА_2 станом на 31.12.2021 значиться заборгованість зі сплати аліментів лише в розмірі 11327,00 грн., причому не станом на 29.12.2021, а станом на більш пізню дату. В той же час, сам ОСОБА_2 у власноручній заяві від 24.12.2021, яка розміщена у тій же рубриці, визнав, що надав державному виконавцеві чеки про сплату аліментів лише на суму 4517 грн. Отже, якщо сплачену суму відняти від суми боргу, то залишиться заборгованість на суму близько 45 500 грн., без врахування нової заборгованості за листопад і грудень 2021 року. З метою з`ясування дійсного розміру заборгованості зі сплати аліментів вона, на підставі ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» 06 січня 2022 року, звернулася до ОСОБА_4 із письмовою заявою про надання їй розрахунку заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів. Згідно трекінгу поштових відправлень на порталі Укрпошти її заява виконавчою службою отримана 08 січня 2022 року. Однак, державний виконавець Костюченко Ю.М. не тільки у строк (3 робочих дні) не надала їй розрахунок заборгованості, а й взагалі не проводить такий розрахунок щомісячно. Ненаданням розрахунку заборгованості зі сплати аліментів порушено її права і законні інтереси, оскільки вона не маю можливості звернутися до суду з позовом про стягнення з боржника штрафних санкцій і до правоохоронних органів з заявою про притягнення боржника до кримінальної відповідальності. Тому, просила визнати бездіяльність старшого державного виконавця Володарського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костюченко Юлії Миколаївни щодо нездійснення щомісячного розрахунку заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів і щодо невидачі такого розрахунку згідно її заяви від 06.01.2022 та зобов`язати старшого державного виконавця Костюченко Юлію Миколаївну здійснювати щомісячний розрахунок заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів і надати такий розрахунок їй станом на день розгляду судом цієї скарги.

11.02.2022 судом прийнято скаргу до розгляд та призначено судове засідання.

21.02.2022 Володарський відділ ДВС у Білоцерківському районі в особі в.о. начальника відділу Світлани Кулінської надав до суду відзив на скаргу, в якому зазначає, що скарга не може бути задоволена, а факти викладені у ній не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства України виходячи з наступного. Так, на виконанні перебуває виконавче провадження №66866498 щодо примусового виконання виконавчого листа №357/13121/20, виданого 12.04.2021 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24.12.2020 року і до досягнення донькою повноліття.02.12.2021 старшим державним виконавцем Костюченко Юлією Миколаївною була винесена постанова про прийняття виконавчого провадження, з Дніпровського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). У зв`язку з технічними причинами начальник відділу в автоматизованій системі виконавчого провадження передав дане виконавче провадження головному державному виконавцю Кулінській Світлані Анатоліївні, тобто виконавче провадження №66866498 перебуває на виконанні у даного головного державного виконавця. Виходячи з вищенаведеного, дії державного виконавця, є законними та вчинені у межах наданих йому повноважень. Рішення (постанови), дії державного виконавця були прийняті та вчинені відповідно до вимог Закону «України «Про виконавче провадження», права ОСОБА_1 не було порушено. Тому, просить відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Скаржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд скарги провести у її відсутності, скаргу підтримує в повному обсязі.

Старший державний виконавець Володарського відділу ДВС у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костюченко Юлія Миколаївнав судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, матеріали виконавчого провадження №66866498, щодо примусового виконання виконавчого листа №357/13121/20, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, до суду не надала. 21.02.2022 Володарський відділ ДВС у Білоцерківському районі подав до суду письмову заяву, в якій просив провести розгляд справи без участі представника відділу.

Боржник ОСОБА_2 судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд скарги проводити у його відсутності, скаргу не підтримує в повному обсязі, заборгованість по аліментам у нього відсутня, претензій до виконавця немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали скарги, вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні Володарського відділу ДВС у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №66866498, відкрите 20.09.2021, щодо примусового виконання виконавчого листа №357/13121/20, виданого 12.04.2021 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24.12.2020 року і до досягнення донькою повноліття.

02.12.2021 старшим державним виконавцем Володарського відділу ДВС у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костюченко Юлією Миколаївною була винесена постанова про прийняття виконавчого провадження з Дніпровського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Вищевказані обставини визнаються стягувачем та державним виконавцем, та відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Також, встановлено, що 06.01.2022 стягувач ОСОБА_3 зверталася до Володарського відділу ДВС у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а саме: старшого державного виконавцяКостюченко Юлії Миколаївни, із заявою про надання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 по ВП №66866498, яку Володарський відділ ДВС отримав 08.01.2022, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 4, 5).

Судовий контроль за виконанням судових рішень врегульовано законодавцем у розділі VII ЦПК України.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

При цьому, за змістом ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 4 ст. 10 ЦПК України, при розгляді справ суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободі протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду».

У рішенні від 17 травня 2005 року у справі «Чіжов проти України» (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграф 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Заява N 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначає, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції", від 19 березня 1997 року, п. 40, ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі «ІммобільяреСаффі проти Італії»).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до норм ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, порядок захисту прав стягувача, боржника та інших осіб у виконавчому провадженні передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

Так, старший державний виконавець Володарського відділу ДВС у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костюченко Юлія Миколаївна, діючи на виконання положень Закону України «Про виконавче провадження», 02.12.2021 прийняла виконавче провадження №66866498 з Дніпровського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відкрите 20.09.2021, щодо примусового виконання виконавчого листа №357/13121/20, виданого 12.04.2021 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24.12.2020 року і до досягнення донькою повноліття.

Згідно з ч. 1, 3, 8 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 4ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі:1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача;2) подання заяви стягувачем або боржником;3)надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи;4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби;5) закінчення виконавчого провадження.

Згідно п. 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012,виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Також, відповідно до п. 7 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі надходження до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця заяви стягувача про видачу довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів орган державної виконавчої служби, приватний виконавець протягом трьох робочих днів видають стягувачу довідку про наявність заборгованості зі сплати аліментів (додаток 16), яка скріплюється печаткою органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.Для видачі довідки виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Як вбачаються з матеріалів скарги, старшим державним виконавцем Володарського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костюченко Ю.М. своєчасно не розглянута заява ОСОБА_1 про надання розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, тим самим, заява залишена без відповідного реагування.

Отже, в порушення вищевказаної норми старшим державним виконавцем Володарського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не виготовлено щомісячного розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, тому, вимоги скарги в частині визнання бездіяльності старшого державного виконавця Володарського відділу ДВС у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костюченко Ю.М. щодо нездійснення щомісячного розрахунку заборгованості зі сплати аліментів і щодо його ненадання стягувачу, на підставі її заяви від 06.01.2022, є обґрунтованими.

Щодо вимоги скарги про зобов`язання старшого державного виконавця Володарського відділу ДВС у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костюченко Ю.М. надати ОСОБА_3 щомісячний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, на підставі її заяви від 06.01.2022, слід зазначити, що вимоги в цій частині також є обґрунтованими, однак, враховуючи, що виконавче провадження №66866498 щодо примусового виконання виконавчого листа №357/13121/20, виданого 12.04.2021 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24.12.2020 року і до досягнення донькою повноліття, було передане головному державного виконавця Володарського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кулінській Світлані Анатоліївні, слід зобов`язати саме головного державного виконавця Володарського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кулінську Світлану Анатоліївну надати ОСОБА_3 щомісячний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, на підставі її заяви від 06.01.2022, з метою усунення порушення прав заявника.

Стосовно вимоги скарги щодо зобов`язання старшого державного виконавця Володарського відділу ДВС у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костюченко Ю.М. здійснювати щомісячний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, слід зазначити наступне.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради 11.03.1980 року, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема у справі «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи з відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду тощо.

Більше того, згідно із рішеннями Європейського суду з прав людини по справах: «Класс та інші проти Німеччини» від 06.09.1978 року, «Фадєєва проти Росії» (Заява № 55723/00), Страсбург, від 09.06.2005 року, «Кумпене і Мазере проти Румунії» (Заява N 33348/96), Страсбург, від 17.12.2004 року - завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, тобто, суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Таким чином, здійснення органом державної влади дискреційних повноважень може, в деяких випадках, передбачати вибір між здійсненням та нездійсненням певних дій.

Суд, розглядаючи справу щодо правомірності дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Аналогічне роз`яснення надане судам в п. 18 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.05.2012 року, яке зводиться до того, що суд не має права зобов`язувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скарги ОСОБА_1 частині зобов`язання державного виконавця здійснювати на майбутнє щомісячний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін. Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, та у випадку не виконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, та здійснювалось примусове виконання рішення.

Також, суд враховує практику Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, завершальною стадією якого є виконання судового рішення. Затримання виконання судового рішення може бути виправданим лише за виняткових обставин. Проте, у будь-якому разі, таке затримання не може бути настільки довгим, аби була знищена сама сутність того права, яке захищається частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тому Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях дійшов висновку, що неспроможність держави вжити належних заходів для виконання рішення суду впродовж строку, визначеного національним законодавством, означає позбавлення частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод її корисного значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, бездіяльність старшого державного виконавця Володарського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костюченко Юлії Миколаївни щодо нездійснення щомісячного розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 і щодо невидачі такого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, на підставі її заяви від 06.01.2022, є протиправною, а тому суд приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення та зобов`язує головного державного виконавця Володарського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кулінську Світлану Анатоліївну надати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, на підставі її заяви від 06.01.2022, станом на день розгляду судом цієї скарги.

Керуючись ст. 447-452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 )на бездіяльність старшого державного виконавця Володарського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костюченко Юлії Миколаївни(, місцезнаходження: 09300, Київська область, м. Володарка, площа Миру, 2), боржник: ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ), задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Володарського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костюченко Юлії Миколаївни щодо нездійснення щомісячного розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 та щодо невидачі такого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, на підставі її заяви від 06.01.2022.

Зобов`язати головного державного виконавця Володарського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кулінську Світлану Анатоліївну надати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, на підставі заяви ОСОБА_1 від 06.01.2022, станом на 23.02.2022.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвалу складено 23.02.2022.

СуддяО. В. Бондаренко