печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7505/22-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2022 р. Печерський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Бусик О.Л.

при секретарі Трубінській І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальність «Статус Капітал плюс», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сліпченко Наталія Вікторівна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

11 лютого 2022 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, того ж дня визначено суддю для розгляду справи та 14 лютого 2022 року передано судді для вирішення питання про відкриття провадження у справі згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою судді від 17 лютого 2022 року відкрито провадження у справі для розгляду в порядку загального позовного провадження.

Разом із позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову.

Заявник зазначає, що 15 квітня 2005 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_4 було укладено Кредитний договір №28.3/С-023.05.2 в якості забезпечення зобов`язань за яким, 15 квітня 2005 року, між тими ж сторонами було укладено договір іпотеки на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом про визнання вказаного договору іпотеки недійсним. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 09 січня 2013 року у задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 квітня 2013 року, вказане рішення залишено без змін. Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 24 липня 2013 року ухвалу суду апеляційної інстанції скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційного суду. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 07 жовтня 2013 року рішення Печерського районного суду від 09 січня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Визнано недійсним договір іпотеки від 15 квітня 2005 року укладений між ПАТ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_4 , предметом якого є квартира АДРЕСА_1 .

З реєстру речових прав на нерухоме майно було виключено записи про обтяження квартири, що підтверджується відповідними інформаційними довідками з реєстру речових прав.

30 жовтня 2013 року ОСОБА_4 , на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. за реєстровим № 4743 відчужив квартиру ОСОБА_5 .

22 січня 2016 року ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. за реєстровим №54 відчужив квартиру на користь ОСОБА_6 . Купівля вказаної квартири була здійснена ОСОБА_6 за рахунок позики, укладеної з ОСОБА_3 , що підтверджується договором від 26 січня 2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. за реєстровим №69. Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника за договором позики укладеним між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 26 січня 2016 року було укладено договір іпотеки спірної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. за реєстровим №70.

16 лютого 2016 року спірна квартира була набута ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_2

16 лютого 2016 року на підставі договорів про внесення змін та заміну сторони в зобов`язанні за договором позики та договором іпотеки, сторона позичальника і іпотекодавця була замінена із ОСОБА_6 на ОСОБА_2 .

20 листопада 2020 року рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №55268921 приватним нотаріусом Сліпченко Натальєю Вікторівною було проведено державну реєстрацію іпотеки квартири за ТОВ «СТАТУС КАПІТАЛ ПЛЮС». Таким чином, відповідний запис про наявність обтяження в інтересах ТОВ «СТАТУС КАПІТАЛ ПЛЮС».

Крім того, в рамках кримінального провадження № 0000114 від 21.02.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2021 року накладено арешт та заборонено відчуження майна ОСОБА_3 , в тому числі і вказаної квартири.

29 березня 2021 року приватним нотаріусом Сліпченко Н.В. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57343566 від 29.03.2021 року. Відповідно до вказаного рішення за Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАТУС КАПІТАЛ ПЛЮС», було зареєстровано право власності на квартиру.

Позивачеві стало відомо, що ТОВ «СТАТУС КАПІТАЛ ПЛЮС», ініційовано продаж спірної квартири, про що наявне посилання на сайті Української універсальної біржі, де опубліковано оголошення про продаж.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оцінивши наведені представником позивача доводи щодо вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як визначив Пленум ВСУ в п. 4 Постанови від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Судом встановлено, що у березні 2019 року Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк» або Банк) в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Родовід Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , в якому просило в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором від 15 квітня 2005 року № 28.3/С-023.05.2 у розмірі 686 445,67 дол. США та 11 733 114,74 грн на користь ПАТ «Родовід Банк» звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 , шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а також, стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору.

Одночасно з позовом Банк подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 28 серпня 2012 року, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 28 листопада 2013 року, задоволено позов заступника прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Міністерства фінансів України та ПАТ «Родовід Банк», стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» 18 389 669,79 грн заборгованості за вказаними кредитними договорами. Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23 квітня 2014 року, заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 серпня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 28 листопада 2013 року в частині стягнення пені скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва стягнуто пеню за кредитним договором від 15 квітня 2005 року № 28.3/С-023.05.2 за період з 07 червня 2010 року по 06 червня 2011 року, яка складає 193 600,00 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 9534,15 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом, а всього становить 203 134,15 дол. США.

Станом на час звернення до суду з позовом заборгованість за кредитним договором від 15 квітня 2005 року № 28.3/С-023.05.2 була не погашена.

У 2012 році Печерський районний суд міста Києва відкрив провадження по справі за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Родовід Банк» про визнання договору іпотеки недійсним та 09 січня 2013 року рішенням суду в задоволенні позову було відмовлено. Вказане судове рішення залишено без змін судом апеляційної інстанції 18 квітня 2013 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ справу від 24 липня 2013 року повернуто до апеляційного суду на новий розгляд.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 07 жовтня 2013 року скасовано рішення Печерського районного суду міста Києва від 09 січня 2013 року та задоволено позов ОСОБА_4 - договір іпотеки, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «Родовід Банк», предметом якого є квартира АДРЕСА_1 , визнано недійсним.

В подальшому, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ справу від 02 грудня 2015 року рішення Апеляційного суду міста Києва від 07 жовтня 2013 року скасовано, справу повернуто до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, рішення Печерського районного суду міста Києва від 09 січня 2013 року залишено без змін.

Скориставшись рішенням Апеляційного суду міста Києва від 07 жовтня 2013 року, ОСОБА_4 зняв обтяження з квартири АДРЕСА_1 , яка є предметом договору іпотеки.

В подальшому спірна квартира була ним відчужена та відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на даний час належить на праві власності ОСОБА_2 .

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 27 вересня 2019 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року та ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 грудня 2020 року заяву ПАТ «Родовід Банк» про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що у рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Оскільки судом встановлено, що існує рішення суду, яке набрало законної сили про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , а предметом даного позову, є скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та визнання права власності на нерухоме майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , суд вважає, що стороною позивача обрано правильний та допустимий спосіб забезпечення позову в частині заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо внесення записів пов`язаних з реєстрацією прав власності, скасуванням реєстрації права власності щодо нерухомого майна, в тому числі, відчуження будь-якими особами квартири АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальність «Статус Капітал плюс», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сліпченко Наталія Вікторівна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та визнання права власності на нерухоме майно- задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо внесення записів пов`язаних з реєстрацією прав власності, скасуванням реєстрації права власності щодо нерухомого майна, в тому числі, відчуження будь-якими особами квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер:82).

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.Л. Бусик