Провадження № 2-з/537/37/2022
Справа № 537/5331/21
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2022 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської в складі головуючого судді Хіневич В.І., за участю секретаря Бакай М.С., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову, -

встановив:

Представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, згідно якої прохала суд зупинити стягнення за виконавчим листом № 16/12/1979/2012, що виданий 07.09.2017 року Комсомольським міським судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку щомісячно з 31.07.2012 року і до повноліття дитини.

В обґрунтуванні необхідності вжиття заходів забезпечення позову зазначила, що на виконанні у державного виконавця Крюківського відділу державно виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавчий лист № 16/12/1979/2012, що виданий 07.09.2017 року Комсомольським міським судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.07.2012 року до повноліття дитини.

Разом з тим, наразі в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів за виконавчим листом №16/12/1979/2012 та визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Тож, у зв`язку з оскарженням даного виконавчого листа, між сторонами виник спір та існує загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову, оскільки в разі стягнення коштів з боржника, останній змушений буде звертатися до суду з окремим позовом.

Суд розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

В провадженні суду перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів за виконавчим листом №16/12/1979/2012 виданого 07.09.2017 року Комсомольським міським судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку щомісячно з 31.07.2012 року до повноліття дитини, та визнання вказаного виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Судом встановлено, що за вказаним виконавчим листом державним виконавцем Крюківського відділу державно виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) відкрито виконавче провадження № 54672899 від 12.09.2017 року та проводиться відрахування.

Виходячи зі змісту ст.ст. 149 153 ЦПК України, забезпечення позову слід розуміти, як вжиття судом заходів охорони матеріально правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Згідно п.6 ч.1 ст..150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд зазначає, що виходячи із специфіки заходу забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Судом встановлено та це вбачається із матеріалів справи, що між сторонами дійсно виник цивільно-правовий спір, а тому у випадку, якщо спір буде вирішено на користь позивача, будуть відсутні підстави для стягнення на підставі вказаного виконавчого листа.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, зважаючи на предмет позову, із яким позивач звернувся до суду, суд приходить до висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі вказаного виконавчого листа, оскільки невжиття такого заходу забезпечення позову, може суттєво ускладнити ефективний захист або поновлення оспорюваних прав або інтересів позивача.

Даний захід забезпечення позову суд вважає співмірним з заявленими позовними вимогами.

При цьому суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Згідно ч.2 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Ухвала суду про забезпечення позову згідно із ст. 258 ЦПК України є видом судового рішення, яке відповідно до ст. 129 -1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обов`язковим для виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, посадовими чи службовими особами на всій території України.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню та слід до вирішення по суті цивільної справи зупинити стягнення на підставі вказаного виконавчого напису приватного нотаріуса.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд ,-

постановив:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

До вирішення по суті цивільної справи №537/5331/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участі третьої особи: Крюківського відділу державно виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) про припинення стягнення аліментів, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, - зупинити стягнення з ОСОБА_1 , яке проводиться у виконавчому провадженні №54672899 з примусового виконання виконавчого листа № 16/12/1979/2012 що виданий 07.09.2017 року Комсомольським міським судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.07.2012 року і до повноліття дитини.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.І. Хіневич