Справа № 509/1550/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2022 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь, Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області

про розірвання шлюбу,

про визначення місця проживання дитини,

про стягнення аліментів

учасники цивільного провадження по справі:

позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Лета М.А., відповідач ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області (далі по тексту орган опіки та піклування),-

ВСТАНОВИВ:

06 квітня 2021 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача про розірвання шлюбу з відповідачем, визначення місця проживання дитини та стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. Позивачка та малолітня дитина проживає на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області.

Позиція сторін.

В обґрунтуванні позовних вимог, позивачка зазначила, що 02 червня 2018 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка посилаючись на те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору про виховання дитини між сторонами не має. Між сторонами виник спір про місце проживання дитини. Відповідач є батьком малолітнього сина ОСОБА_3 , який від участі у вихованні та утриманні дитини самоухиляється, не турбується про здоров`я і розвиток дитини, має сумнівний дохід, а тому позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 разом з позивачкою та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно до повноліття дитини.

Представник позивачки в ході судового розгляду справи направила заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність.

Відповідач до суду не з`явився, копію позову та матеріали до нього отримав належним чином, позов фактично визнав.

Третя особа орган опіки та піклування до суду направив висновок, просить розглянути справу без їх участі.

Рух справи.

06 квітня 2021 року відповідно до протоколу про авторозподіл справи цивільний позов був переданий на розгляд судді Кириченко П.Л.

08 квітня 2021 року судом першої інстанції позивачці був наданий строк для усунення недоліків.

19 квітня 2021 року судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 161 ч.1 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди, щодо того, з ким проживає малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом.

Обставини, які встановлені судом.

З позову та матеріалів справи видно, що з березня 2021 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову, який надійшов до суду, спору про розподіл майна не має.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім?я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна між сторонами не має.

Мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди, щодо того, з ким проживає малолітня дитина. Малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з позивачкою. Нерухоме майно відповідає санітарним, противопожежним та будівельним нормам. Позивачка офіційно працевлаштована, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась , тяжкими хворобами не страждає, у нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 14.09.2021 року компетентна установа вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини разом із матір`ю.

Таким чином суд приходить до висновку, що хоча між сторонами виник спір, щодо місця проживання дитини, але з урахуванням обставин, які були встановлені під час судового розгляду, суд вважає за необхідним визначити місце проживання малолітньої дитини разом з позивачкою.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_1 , працездатний, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , постійного доходу не має, є батьком дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає разом з позивачкою ОСОБА_1 , яка офіційно працевлаштована.

Позивачка та відповідач проживають у сільської місцевості.

Відповідач від участі у вихованні та утриманні дитини ухиляється, з урахуванням того, що відповідач, є працездатною особою при цьому постійного доходу не має, суд приходить до висновку, що дохід відповідача носить сумнівний характер.

В ході судового розгляду з боку відповідача надійшли заперечення з яких видно, що відповідач не заперечує проти розміру аліментів.

Відповідно до ст.ст.182,184,192 СК України та враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище позивача та відповідача, та в зв`язку з тим, що відповідач має сумнівний характер доходу (заробітної плати) та з урахуванням середньо статистичної заробітної плати по Одеському району, Одеської області в розмірі 13093 грн., суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з дня подання позову.

Відповідно до ст.430 ч.1п.1 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу.

Судові витрати.

Позивачка звернулась до суду з двома вимогами немайнового характеру та з однією вимогою майнового характеру, а саме про стягнення аліментів, при подані позову позивачка сплатила судовий збір в розмірі 1816 грн., суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1816 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає можливим стягнути судові витрати з відповідача на корись держави.

Керуючись ст.ст.2-13,77-80,141,258,259,263-265,430 ч.1п.1 ЦПК України, ст.ст. 104,110,112,161,182-184,192 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про розірвання шлюбу, про визначення місця проживання дитини, про стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб між, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області № 165 від 02 червня 2018 року розірвати.

Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, але не менш, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 квітня 2021 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1816 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 908 грн.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до палати по цивільним справам Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Кириченко П.Л.