Справа № 6-9/2011
Провадження №6/439/7/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2022 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді Петейчука Б.М.,

з участю секретаря

судового засідання Ковальчук Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бродівський відділ державної виконавчої служби у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язання за судовим рішенням,

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Бродівського районного суду Львівської області із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язання за судовим рішенням.

Заявник вказує, що 30 березня 2011 року Бродівським районним судом Львівської області ухвалено судове рішення про тимчасове обмеження виїзду ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язання.

Заявник зазначає, що станом на момент звернення із заявою про скасування тимчасового обмеження його прав, відносно нього відсутні жодні виконавчі провадження. Невиконані зобов`язання відсутні.

Тому заявник вважає, що у зв`язку із відсутністю підстав, які зумовлювали тимчасове обмеження його прав, вищевказані тимчасові обмеження необхідно скасувати.

Заявник у судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.

Представник Бродівського відділу державної виконавчої служби у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) Мар`яна Дрозда у судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи без її участі.

Суд розглянув справу без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням частини 2 статті 247 ЦПК України.

Проаналізувавши зміст заявлених вимог, дослідивши докази по справі, суд приходить до переконання щодо їх ґрунтовності із огляду на наступне.

Доказами по справі встановлено, що ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 30 березня 2021 року тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язання за судовим рішенням, що підтверджується наданою суду копією судового рішення (а.с. 3).

ОСОБА_1 , станом на 01 лютого 2022 року згідно даних АСВП, журналів обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю до виконання та журналу обліку вхідних документів про відкриття виконавчого провадження, які ведуться у відповідності до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України 07 червня 2017 № 1829/5 не є боржником за жодними виконавчими провадженнями, що підтверджується довідкою № 19.14-32/2282 від 01 лютого 2022 року (а.с. 2).

За змістом частини 5 статті 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом (статтям 33 Конституції України).

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

За нормативними правилами статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбаченому законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Нормою статті 6 вищевказаного нормативного акту встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

За змістом пункту 19 частини 3 статті 18 вказаного Закону, державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Виходячи з викладеного, законом встановлено можливість тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених частиною 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Як вбачається із доказів по справі ОСОБА_1 був тимчасово обмежений у праві виїзду за межі території України до виконання зобов`язання. У свою чергу станом на 01 лютого 2022 року заявник не є боржником за жодним виконавчим провадження, невиконанні зобов`язання відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги заявника про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України законні та обґрунтовані. Позаяк невиконані зобов`язання відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 33 Конституції України, статтею 441 ЦПК України, статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», суд,

у х в а л и в :

Заявлені вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Тимчасове обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жителя: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, яке було встановлене ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 17.05.2018 року, скасувати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Б.М. Петейчук