Провадження №6/523/117/22
У Х В А Л А

"31" січня 2022 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Далеко К.О.

за участю секретаря судового засідання Сирф Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 17 м. Одеса, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків для його пред`явлення до виконання по цивільній справі № 2-2436/07 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків для його пред`явлення до виконання по цивільній справі № 2-2436/07 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

В обґрунтування заяви, ОСОБА_1 зазначив, що за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19.06.2007 року стягнуто з ОСОБА_2 - 15 589 грн. 15 коп. матеріальної шкоди, 594,50 грн. судових витрат, 1000 гривень моральної шкоди, у відшкодування шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. Згідно із відповіддю Першого Суворовського ВДВС у м. Одесі від 02.11.2021 року №46150, виконавчий лист №2-2437/2007 від 04.10.2011 року, виданий на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19.06.2007 року, було надіслано заявнику поштою, згідно із постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 20.03.2014 року. Разом із тим, заявник виконавчий лист не отримував, докази про отримання виконавчого листа заявником відсутні, а матеріали виконавчого провадження № ВП 39840236 знищені. Ці обставини, на думку заявника, являються підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачі дубліката виконавчого листа.

Заявник (Стягувач) ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився. Заявою від 31.01.2022 року представник заявника адвокат Сидорук Д.С. наполягала на задоволенні заяви, просила розглянути справу за її та заявника відсутності.

Боржник ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч.3 ст.442, ч.3 ст.433 ЦПК України, неявка учасників не є перешкодою для вирішення заяви, тому суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви за відсутності учасників справи, враховуючи їх належне повідомлення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строків для його пред`явлення до виконання, матеріали справи № 2-2436/2007, суд дійшов висновків про відмову у задоволенні заяви, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19 червня 2007 року по справі № 2-2436/07 стягнуто з ОСОБА_2 - 15 589 грн. 15 коп. матеріальної шкоди, 594,50 грн. судових витрат, 1000 гривень моральної шкоди, у відшкодування шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

На виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19.06.2007 року, судом 24 липня 2007 року було видано виконавчий лист.

На момент набрання рішенням законної сили, діяли положення Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21 квітня 1999року, в редакції станом на 14 березня 2007 року (далі - Закон №606-XIV).

Так, п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону №606-XIV було передбачено, що виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання - протягом трьох років;

Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 Закону №606-XIV строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Отже, за приписами Закону №606-XIV, який діяв на момент набрання рішенням законної сили, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за рішенням суду від 19 червня 2007 року, яке набрало законної сили 02 липня 2007 року, був встановлений до 02 липня 2010 року.

Постановою старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Волкова Д.Ю. від 25.04.2010 року виконавчий документ повернуто стягувачеві.

Відповідно до п. (а) ч.1 ст. 22 Закону №606-XIV , строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред`явленням виконавчого документа до виконання.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

У зв`язку із цим, на підставі ч.3 ст.22 Закону №606-XIV, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання обновився, і встановлений з дня повернення виконавчого документа до 25.04.2013 року.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24.06.2011 року задоволено подання першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про видачу дубліката виконавчого листа. Видано дублікат виконавчого листа, відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19.06.2007 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Постановою державного виконавця Першого Суворовського ВДВС у м. Одесі від 20.03.2014 року повернуто виконавчий документ стягувачу, на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

У зв`язку із цим, на підставі Закону №606-XIV, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання повторно обновився з дня повернення виконавчого документа до 20.03.2017 року.

05 жовтня 2016 року набрав законної сили Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII (далі - Закон України № 1404-VIII), який встановлює строки пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Відповідно до п.5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» в діючий редакції встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно п. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

- пред`явлення виконавчого документа до виконання;

За викладених обставин, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-2436/07 сплив 20.03.2017 року, тобто більш 4,5 років тому.

Станом на дату розгляду судом заяви, ВП № 39840236 знищено, за закінченням строку зберігання, згідно Наказу від 25.12.2008 № 2274/5 Міністерства юстиції України «Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби.

Ці обставини встановлені судом на підставі листа Першого Суворовського ВДВС у місті Одесі від 02.11.2021 року №46150, направленого адвокату заявника ОСОБА_1 Сидорук Д.С., на запит про надання постанови про відкриття виконавчого провадження.

Підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого листа, є закінчення строку, встановленого для пред`явлення його до виконання, і не заявлення вимоги про поновлення цього строку.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII; близький за змістом припис був відображений у частині другій статті 24 Закону № 606-XIV).

Згідно частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Суд вважає за необхідне зазначити, що у ЦПК України не визначено конкретного переліку причин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти, чи є обставини, на які посилається заявник, такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в Постанові від 23 січня 2020 року у справі № 759/308/13-ц.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Зазначене також узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11.

Пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції, на час постановлення ухвали судом першої інстанції) передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Отже, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в Постановах від 08 квітня 2019 року у справі № 2-1118/09 та від 30 січня 2020 року у справі № 405/12449/13-ц.

Суд вважає за необхідне зазначити, що у рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

У правових висновках щодо застосування норм права, викладених у пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зазначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі Олександр Шевченко проти України ).

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року в справі Устименко проти України , заява № 32053/13 ).

Єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин пропуску пред`явлення виконавчого документа. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

За даних обставин, в якості підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, заявник ОСОБА_1 посилається на те, що не знав про наявність постанови про повернення виконавчого документа від 20.03.2014 року, виконавчий лист не отримував, хоча не змінював місце свого проживання.

Суд вважає наведені у заяві доводи щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання необґрунтованими, а поновлення строку заявнику порушуватиме принцип правової визначеності і нівелюватиме будь-яке значення строків пред`явлення виконавчих листів до виконання.

На думку суду, заявник ОСОБА_3 не вчиняв жодних дій, щодо супроводження виконавчого провадження, не звертався до державної виконавчої служби за інформацією про хід виконання рішення суду, не вчиняв інших дій зі стягнення заборгованості, хоча і був обізнаний про порушене право, й об`єктивно знав про ці обставини.

З огляду на викладене, суд зазначає що заявник не пояснив та не обґрунтував, з яких причин він як стягувач не цікавився про стан виконання судового рішення протягом чотирьох з половиною років, які поважні причини завадили йому дізнатися вчасно, з урахуванням принципу добросовісності і обов`язку сумлінно користуватися своїми правами, про стан виконання судового рішення.

На переконання суду, отримання стягувачем інформації про повернення виконавчого листа і знищення виконавчого провадження через чотири з половиною роки після відкриття виконавчого провадження, за відсутності будь-яких даних про вжиття стягувачем заходів, які б свідчили про його зацікавленість у виконанні рішення суду на його користь, не є поважною причиною для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа для виконання.

Суд виходить із того, що виконавчий документ - є документом строковим, тобто має виконавчу силу тільки протягом строку, встановленого законом. Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання ( виконавча давність) - це встановлений законом строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання і стати підставою для відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, спрямованих на реалізацію припису юрисдикційного акта.

Причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам : це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

Верховний Суд України у постанові від 20.01.2016 року у справі № 6-711 цс15 зазначив, що суд має право поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за наявності відповідного клопотання стягувача та поважності причин пропуску цього строку.

Отже, необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин такого пропуску. Такі причини ( обставини) повинні бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судовий акт, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання.

Аналогічні правові висновки послідовно викладені у рішеннях Верховного суду від 28.03.2018 року у справі №2а-12192/09/0407; від 06.06.2018 у справі №2-12537/10; від 31.01.2019 у справі № 490/9519/15-ц.

У цих справах ВС розглядав касаційні скарги на ухвали суду першої інстанції про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та зробив висновки, що лише об`єктивні перешкоди для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання можуть бути визнанні поважними причинами пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

За змістом положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази з власної ініціативи.

За наведених вище обставин, суд прийшов до переконання, що заявником не зазначено існування об`єктивних причин, які можуть бути визнані судом поважними, для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_3 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків для його пред`явлення до виконання, по цивільній справі № 2-2436/07 - слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 260, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків для його пред`явлення до виконання по цивільній справі № 2-2436/07 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала складена 31.01.2022 року.

Суддя: К.О. Далеко