У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 лютого 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., при секретарі Боті О.І., за участі позивача ОСОБА_1 ,, представника відповідача ОСОБА_2 у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді, ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про усунення недоліків, подану на виконання ухвали суду від 25.10.2021, постановленої в межах цивільної справи ОСОБА_1 до Консорціуму «Військово-будівельна Індустрія» про стягнення коштів з виплати заробітної плати, вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку, моральної шкоди,

встановив:

26.12.2019 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача Консорціум «Військово-будівельна Індустрія», який уточнив 12.04.2021, та в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 1682428, 48 грн., що з обліком податків та обов`язкових платежів складається з:

Суми заборгованості по заробітній платі 10260 грн.,

Суми вихідної допомоги 47880 грн.,

Суми компенсації за невикористану відпустку 23940 грн.,

Суми індексації грошових доходів населенню 132779, 16 грн.,

Суми боргу по авансових звітах 13628 грн.,

Суми середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу 478800 грн.,

Суми компенсації з урахуванням індексу інфляції 207170, 34 грн.,

Суми штрафних санкцій подвійної ставки НБУ 185810, 69 грн.,

Суми штрафних санкцій в розмірі 3% річних 43360, 29 грн.,

Суми середнього заробітку за час затримки належних виплат 43360, 29 грн.,

Суми морального збитку 60000 грн.

03.01.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі.

25.10.2021 ухвалою суду вищевказану уточнену позовну заяву було залишено без руху із зазначенням, що позивачу необхідно сплатити судовий збір в сумі 11350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) грн., оскільки 1 відсоток від загальної суми заявленої позивачем до стягнення (1672168, 48 грн. з вирахуванням суми за вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі 10260 грн.) перевищує 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, подавши відповідне підтвердження суду, або надати суду документи, що підтверджують підстави звільнення, за наявності, від сплати судового збору відповідно до Закону. Окрім цього у вказаній ухвалі суд зауважив, що уточнена позовна заява не відповідає вимогам ч. 3 ст. 175 ЦПК України, зокрема в такій позивачем не зазначено: 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

25.11.2021 позивач ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків, в якій просив врахувати його пояснення щодо структури заробітної плати, стягнути з відповідача Консорціум «Військово-будівельна Індустрія» грошові кошти в сумі 250834, 87 грн.:

Суми заборгованості по заробітній платі 10260 грн.,

Суми компенсації за основну невикористану відпустку 23940 грн.,

Суми індексації грошових доходів населенню (за період з серпня 2014 року по вересень 2019 року) 99164, 84 грн.,

Суми компенсації з урахуванням індексу інфляції втрати частини заробітної плати за порушення строків виплати (за період з лютого 2016 року по вересень 2019 року від суми боргу по заробітній платі) 117470, 03 грн.

Решту позовних вимог просив залишити без розгляду.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Статтею 13 ЦПК України регламентовано право учасника справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, тобто надано можливість вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами.

Тож, враховуючи той факт, що позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду в частині стягнення суми вихідної допомоги 47880 грн., суми боргу по авансових звітах 13628 грн., суми середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу 478800 грн., суми штрафних санкцій подвійної ставки НБУ 185810, 69 грн., суми штрафних санкцій в розмірі 3% річних 43360, 29 грн., суми середнього заробітку за час затримки належних виплат 43360, 29 грн., суми морального збитку 60000 грн., суд вбачає втрату інтересу позивача в підтриманні заявлених вимог та приходить до переконання, що вказані позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду.

При цьому просив, при необхідності, застосувати п. 1, підпункт г п. 2 та п. 3 ч. 1 та ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» та ч. 1 ст. 3 ст. 136 ЦПК України, звільнивши його від сплати судового збору, або відстрочити, враховуючи його майновий стан, сплату судового збору до ухвалення судового рішення.

Положеннями ч. 2 ст. 133 ЦПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 заявив вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 10260 грн., суд вважає, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» він підлягає звільненню від сплати судового збору за означену вимогу.

Окрім цього суд погоджується з твердженням позивача ОСОБА_1 , висловленим у його заяві від 25.10.2021, за якою компенсація за основну невикористану відпустку входить до структури заробітної плати, з огляду на наступне.

Статтями 1, 2 ЗУ «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до п. 2.2.12. Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713, до фонду додаткової заробітної плати, зокрема, відносяться суми грошових компенсацій у разі невикористання щорічних (основної та додаткових) відпусток та додаткових відпусток працівникам, які мають дітей, у розмірах, передбачених законодавством.

Відтак, суд застосовує положення п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» та звільняє позивача від сплати судового збору за вимогу про стягнення компенсації за основну невикористану відпустку у сумі 23940 грн.

При цьому щодо твердження позивача ОСОБА_1 про застосування вказаного положення Закону (прим. звільнення від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір») щодо решти заявлених ним вимог, оскільки такі вимоги входять до структури заробітної плати, судом надано відповідний аналіз в ухвалі від 25.10.2021.

При цьому суд на доповнення ухвали від 25.10.2021 зазначає, що у преамбулі ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» зазначено, що цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України. Згідно зі ст.ст. 1,2 цього Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, вказані правові норми свідчать про те, що індексація не є оплатою праці, тобто не є складовою заробітної плати.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2270 грн.

З огляду на те, що в заяві про усунення недоліків від 25.11.2021 позивач ОСОБА_1 уточнює позовні вимоги та просить стягнути з відповідача Консорціум «Військово-будівельна Індустрія» грошові кошти в сумі 250834, 87 грн., позивачу необхідно сплатити судовий збір у 2166 (дві тисячі сто шістдесят шість) грн. 35 коп. (один відсоток від загальної суми заявленої позивачем до стягнення з вирахуванням суми за вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі 10260 грн. та суми компенсації за основну невикористану відпустку 23940 грн.)

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є певні групи населення; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Частиною 2 вказаної статті передбачено право суду

У підтвердження незадовільного майнового стану подав відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 , серед іншого за перший квартал 2020 року по другий квартал 2021 року, згідно з якою дохід не отримував.

Окрім цього позивач надав суду копії свідоцтв про народження, за якими він значиться батьком двох неповнолітніх дітей.

30.12.2021 представник відповідача Консорціум «Військово-будівельна Індустрія» адвокат Нитченко Г.Р. подала до суду заперечення на заяву ОСОБА_1 про усунення недоліків, в якій серед іншого зазначила, що матеріальне становище ОСОБА_1 , не є скрутним, так як 19.09.2019 позивач отримав в рамках виконавчого провадження 130384, 04 грн., а також, зловживаючи своїми процесуальними правами, подавши завідомо неправдиву інформацію до Солом`янського РВ ДВС у м. Києві, безпідставно отримав від відповідача 90384 грн., що стверджується постановою апеляційної інстанції у справі №760/6602/16.

Так, суд ознайомився з постановою Київського апеляційного суду від 06.07.2020 у справі №760/6602/16, зі змісту якої вбачається про додаткове стягнення держвиконавцем з рахунку Консорціум «Військово-будівельна Індустрія» коштів у сумі 90384 грн. на користь ОСОБА_1 .

Окрім цього списком згрупованих поштових відправлень та платіжними дорученнями №10487 від 13.08.2019 та №12323 від 17.09.2019 на суму 125636, 83 грн. підтверджується переказ позивачу коштів у сумі 130384, 04 грн.

Означене свідчить про те, що матеріальне становище відповідача не є таким, що уможливлює сплату ним судового збору в означеному вище розмірі, а тому суд відмовляє в задоволення клопотання позивача про відстрочення чи звільнення його від сплати судового збору.

Тож, позивачу слід сплати судовий збір у вищеозначеній сумі, подавши відповідне підтвердження до суду.

Разом з тим, суд зауважує, що позивачем ОСОБА_1 не виконані вимоги ухвали від 25.10.2021 в частині приведення у відповідність до ч. 3 ст. 175 ЦПК України уточненої позовної заяви, зокрема необхідності зазначення позивачем: 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також, враховуючи неодноразову зміну позовної заяви (прим. її уточнення, збільшення та «відмови» від частини позовних вимог), суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на необхідність дотримання вимог п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 175 ЦПК України, якими регламентовано,що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюють ся (п. 3) та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У відповідності до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав подані ним клопотання, зміст яких розкрито вище, зокрема про збільшення позовних вимог, про звільнення від сплати судового збору тощо. В свою чергу представник відповідача ОСОБА_2 наполягала на тому, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, про що було зазначено судом в ухвалі про залишення позову без руху, що є самостійною підставою для залишення позову без розгляду. Окрім цього представник відповідача зазначила, що підстав для звільнення позивача від сплати судового збору немає.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що уточнену позовну заяву слід залишити без руху повторно, а позивачу надати строк протягом якого він повинен усунути вказані вище недоліки, подавши до суду позовну заяву в новій редакції. При цьому позивачу слід врахувати дану ухвалу суду, зокрема в частині сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 19, 136, 175,177, 257, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

постановив:

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Консорціуму «Військово-будівельна Індустрія» про стягнення коштів з виплати заробітної плати, вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку, моральної шкоди в частині стягнення суми вихідної допомоги, суми боргу по авансових звітах, суми середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, суми штрафних санкцій подвійної ставки НБУ, суми штрафних санкцій в розмірі 3% річних, суми середнього заробітку за час затримки належних виплат, суми морального збитку.

Звільнити ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору в частині позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі та суми компенсації за основну невикористану відпустку.

Залишити без задоволення клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати такого в частині стягнення суми індексації грошових доходів населенню (за період з серпня 2014 року по вересень 2019 року) та суми компенсації з урахуванням індексу інфляції втрати частини заробітної плати за порушення строків виплати (за період з лютого 2016 року по вересень 2019 року від суми боргу по заробітній платі) до ухвалення судового рішення у справі.

Повторно залишити без руху уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до Консорціуму «Військово-будівельна Індустрія» про стягнення коштів з виплати заробітної плати, вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку.

Роз`яснити позивачу необхідність усунення вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали, але не пізніше 04 березня 2022 року, та попередити, що у разі не усунення таких, позовна заява буде залишена без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Ухвала в частині залишення ряду позовних вимог без розгляду може бути оскаржена шляхом подання протягом п`ятнадцяти днів апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи апеляційним судом, якщо ухвалу не скасовано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов