№ 637/938/21
№ 2/637/21/22
РІШЕННЯ

Іменем України

10 лютого 2022 року смт Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Островської Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Бутрик Ю.С.,

позивач: ОСОБА_1 , представник за довіреністю ОСОБА_2 ,

представник відповідача ОСОБА_3 за ордером ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт. Шевченкове Куп`янського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

у с т а н о в и в :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визначити додатковий строк в два місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виклад позиції позивача та відповідача.

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_8 , після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,55 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 6,6446 га з кадастровим номером :01:001:0242 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської селищної (колишньої Гетьманівської сільської) ради Куп`янського (колишнього Шевченківського) району Харківської області.

Звернувшись до приватного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, отримала відмову в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини. Так, нею не було подано заяву про прийняття спадщини після смерті батька в строк, встановлений ст.1270 Цивільного кодексу України. Батько помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шестимісячний строк на прийняття спадщини сплив 13.09.2021 року. 20.09.2021, тобто на сьомий день після спливу встановленого строку. Зазначає, що помилково вважала, що до нотаріальної контори необхідно звертатися після спливу шестимісячного строку після смерті спадкодавця, а тому звернулася до нотаріуса саме на сьомий день після спливу такого строку, а не до його спливу, як це передбачено законом.

Оскільки пропущений строк є незначним, просить задовольнити позов.

15.11.2021 представником відповідача, адвокатом Савченко О.О., вважаючи спір приватно - правовим, до суду подано відзив на позовну заяву, пославшись на наступне.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є онуками (дітьми сина) спадкодавця, ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , їх батько, ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України онуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими ,що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч. 2-4 ст. 1273 ЦК України (ч. 4 ст. 1268 ЦК України). Відповідач 1, дружина спадкодавця, ОСОБА_5 , прийняла спадщину за своїм чоловіком.

Отже, малолітні діти мають обов`язкову частку, якої їх не можна позбавити у спадковому майні, яке залишилось після їх діда, ОСОБА_8 у розмірі ј частини спадкового майна.

Вважає, що позивач свідомо пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим, відповідно до закону, втратила право на її отримання.

Крім того, у позовній заяві позивачем зазначено не все спадкове майно. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, спадкодавець є одним із засновників СТОВ імені Ватутіна, а отже мав корпоративні права, які також входять до спадкової маси.

Вказує, що жодних доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для позивача на подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, позивачем не надано, а необізнаність ОСОБА_1 про порядок та строки прийняття спадщини не є поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини.

Також відомо, що позивач оформила договір купівлі - продажу квартири в межах строку, встановленого для прийняття спадщини, була у нотаріуса, могла отримати консультацію про порядок спадкування та написати відповідну заяву. Проте, цього не зробила.

Крім того вказує, що у позивача хороші відносини з матір`ю, ОСОБА_5 , відповідачем 1 по справі, вони постійно спілкуються, підтримують одна одну. Враховуючи це, є незрозумілим пропуск позивачем строку для прийняття спадщини, адже її мати подала таку заяву нотаріусу про прийняття спадщини в межах встановленого законом строку, за якою 24.06.2021 приватним нотаріусом заведено спадкову справу. З огляду на викладене, просила відмовити у задоволенні позову.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду в Харківській області від 27 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху через невідповідність вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду Харківської області від 28.10.2021 року в зв"язку з усуненням недоліків, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за загальними правилами позовного провадження.

25.11.2021 ухвалою Шевченківського районного суду Харківської області підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_3 , адвокат Савченко О.О., заперечувала проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних доказів, не заперечувала проти задоволення позову.

Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши позиції сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Чугуїв Харківської області помер ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) /а.с. 7/.

Відповідно до паспорта серії НОМЕР_2 , виданого 21.03.2014 Орджонікідзевським РВ у м. Харкові ГУДМСУ в Харківській області, ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Гетьманівка Шевченківського району Харківської області /а.с. 5/.

Згідно свідоцтву про народження серії НОМЕР_3 батьками ОСОБА_10 зазначені: ОСОБА_8 та ОСОБА_5 (зазначено російською мовою) /а.с. 8, 24/.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 ОСОБА_11 змінила прізвище на ОСОБА_12 /а.с. 9/.

Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 28.11.2006, виданим на підставі рішення виконкому Гетьманівської сільської ради № 45 від 10.10.2006 за ОСОБА_8 значиться будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 /а.с. 10-11/.

Постановою від 20.09.2021 № 590/0214 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини після смерті батька /а.с. 14/.

Державним актом на право приватної власності на землю серії ХР № -2700-094959 підтверджено право приватної власності ОСОБА_8 на земельну ділянку площею 0.55 га, розташовану на території АДРЕСА_2 /а.с.15/.

Державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 № 760047 підтверджено право приватної власності ОСОБА_8 на земельну ділянку площею 6.6446 га, розташовану на території Гетьманівської сільської ради, КСП «ім. Ватутіна» /а.с.16/.

Відповідно до паспорта серії НОМЕР_5 , виданого 14.02.2009 Шевченківським РВ ГУМС України в Харківській області, ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в сел. Шевченкове Шевченківського району Харківської області /а.с. 50-51/.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Чугуїв Харківської області помер ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданим Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) /а.с. 52/.

Згідно свідоцтву про народження серії НОМЕР_7 батьками ОСОБА_6 , зазначені: ОСОБА_9 , ОСОБА_3 /а.с. 53/.

Згідно свідоцтву про народження серії НОМЕР_8 батьками ОСОБА_7 зазначені: ОСОБА_9 , ОСОБА_3 /а.с. 54/.

З витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в переліку засновників (учасників) юридичної особи сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю, окрім інших значиться ОСОБА_8 , розмір статутного капіталу становить 7 400 грн. /а.с. 57/.

Відповідно до інформації приватного нотаріуса Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області Томчука С.М. за даними спадкового реєстру після смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за поданою заявою ОСОБА_5 , дружини спадкодавця, 24.06.2021 року заведена спадкова справа за № 86/2021, зареєстрована у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №277 від 24.06.2021 року. ОСОБА_3 подала заяву від імені малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - рідних онук спадкодавця про прийняття спадщини, у відповідності до статті 1266 Цивільного кодексу України, за правом представлення їх батька ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , і яка була долучена до вже заведеної спадкової справи № 86/2021.Інших заяв про прийняття чи про відмову від спадщини не надходило. Заповіти за даними спадкового реєстру, посвідчені від імені ОСОБА_8 , відсутні. Свідоцтва про права власності не видавалися /а.с. 86-100/.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Спадкодавець ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Шестимісячний строк для прийняття спадщини сплив 13 вересня 2021 року. Для прийняття спадщини встановлюються строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

20.09.2021 ОСОБА_1 звернулася до Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області з письмовою заявою про надання відповідних роз`яснень щодо можливості видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в письмовій формі, а отже позивачем пропущено строк для подачі відповідної заяви для прийняття спадщини.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (стаття 1258 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У частині першій статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У частині третій цієї статті зазначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Зважаючи на наведене, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Аналіз положень частини третьої статті 1272 ЦК України свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця об`єктивних перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17.

У постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18) Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Проте, суд враховує важкий психічний стан, в якому перебувала позивач, внаслідок поспішної смерті батька та рідного брата в зв"язку з хворобою на ковід, що померли 13 березня та ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно.

Також суд враховує , що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з подальшими змінами) з 12 березня 2020 року в Україні запроваджено карантин.

Внаслідок карантинних обмежень обмежувалося пересування громадян та вводилися певні обмеження для осіб.

Листом Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року № 1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії.

Суд враховує обмеження, які діяли з 12 березня 2020 року у зв`язку із запровадженням карантину, внаслідок чого було зупинено рух громадського транспорту, обмежено пересування громадян, обмежено прийом громадян державними нотаріальними конторами та приватними нотаріусами, що вплинуло на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті його матері. Також суд враховує, що пропуск зазначеного строку є незначним за тривалістю (7 днів), на які, зокрема припадали карантинні обмеження).

Необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), у тому числі створили позивачу перешкоди для своєчасного подання нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті батька.

Подібних висновків щодо впливу карантинних обмежень на своєчасне прийняття спадкоємцем спадщини дійшов Верховний Суд у постановах від 20 вересня 2021 року у справі № 206/3473/20 (провадження № 61-10735св21) та від 08 грудня 2021 року у справі № 205/3310/20 (провадження № 61-2087св21).

Суд вважає, що запроваджені в Україні карантинні обмеження, що підлягають врахуванню разом з іншими обставинами справи, свідчать про наявність об`єктивних істотних труднощів у позивача для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, відкритої після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька, тривалістю два місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 1216, 1218, 1261, 1268, 1272 Цивільного кодексу України,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 терміном в два місяці з часу набрання рішенням законної сили.

Копію рішення направити відповідачу ОСОБА_5 .

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 цього Кодексу.

Суддя

Н.І.Островська