Провадження № 2/344/1128/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ ВЕЛЛФІН, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального коругу Київської області Грисюк Олена Василівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ ВЕЛЛФІН, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального коругу Київської області Грисюк Олена Василівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування заявлених вимог зазначила, що приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною вчинено виконавчий напис від 11 червня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованість за кредитним договором 701943 від 14 січня 2019 р. у загальному розмірі 41 015 (сорок одна тисяча п`ятнадцять) грн. Вказаний виконавчий запис був зареєстрований за № 58459. Надалі, постановою старшого державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Татакіним Павлом Павловичем відкрито виконавче провадження ВП № 66008175, а також винесені постанови про арешт коштів та арешт майна боржника.

Зазначає, що у неї жодних договірних правовідносин із ТзОВ «Веллфін» ніколи не виникало, в тому числі нею не укладалося договору позики № 701943 від 14 січня 2019 року. Станом на 14 січня 2019 року вона перебувала за межами України, тобто фізично не могла укласти зазначений договір, що підтверджується із долученої до позовної заяви копії паспорта громадянина України для виїзду закордон. В свою чергу 14 січня 2019 року в період її перебування за межами України, невідомі їй особи зламали її електронну пошту, та дійсно пробували оформити від її імені певні договори, у зв`язку із чим її син ОСОБА_2 з даного приводу звернувся із заявою про кримінальне правопорушення. По даному факту, на даний час в Івано-Франківському РУП ГУ НП в Івано-Франківській області перебуває на досудовому розслідуванні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000162 від 31 липня 2020 року. Жодних коштів від відповідача не отримувала, в тому числі по договору позики № 701943 від 14 січня 2019 року. В договорі позики № 701943 від 14 січня 2019 року не має її підпису, а її анкетні дані зазначені не вірні. Зокрема зазначено, що вона зареєстрована в « АДРЕСА_1 ». Вказані дані не відповідають дійсності. На підтвердження своїх вимог про стягнення з неї заборгованості за договором відповідач ТОВ «Веллфін» подав приватному нотаріусу договір позики, укладений у простій письмовій формі договору, без фактичного підпису сторін. Виходячи із рішення КААС, вказаний документ не входить до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Однак, приватний нотаріус Грисюк О.В., не прийнявши до уваги вимоги щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, вчинила виконавчий напис. Водночас, нотаріус вчинила виконавчий напис, стягнувши з неї заборгованість у сумі 40 265,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 2 500,00 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 37 765,00 грн., плати за вчинення виконавчого напису - 750,00 грн. Між тим, згідно з п.п. 1.5.1 та 1.5.2 п. 1.5 договору позики № 971587 від 31.08.2019 строк та проценти за користування позикою обчислюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою. Розмір відсотків складає 1,9% від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики. У разі, якщо позичальник не повернув суму позики у встановлений договором строк, нарахування відсотків проводиться за фактичну кількість календарних днів користування позикою до дня повного погашення заборгованості. Згідно п.п. 1.5.2 п. 1.5 договору позики додатково до основних процентів, на вимогу позикодавця, доведену до позичальника шляхом розміщення повідомлення в особистому кабінеті, позичальник зобов`язаний сплатити 1,9 % від суми позики за кожен день прострочення. Отже, сплата додаткових відсотків за умовами договору позики здійснюється лише на вимогу позикодавця, при цьому така вимога повинна бути розміщена в особистому кабінеті та доведена до позичальника. Однак, договір не визначає поняття «особистий кабінет», його правового статусу, порядку та обов`язку позичальника відстежувати інформацію в кабінеті, що свідчить про неможливість в позасудовому порядку встановити факт безспірності вимог відповідача про сплату додаткових відсотків. Відтак заборгованість за відсотками у розмірі 37 765,00 грн. не можна вважати безспірною, оскільки не зазначено за який проміжок часу така сума розрахована. Також нотаріусом вчинено виконавчий напис без перевірки отримання боржником вимоги про усунення порушень договору та і взагалі направлення їй такої вимоги. Разом з тим, неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. А письмова вимога про усунення порушень вважається надісланою боржнику, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Не надано нотаріусу доказів, що вона отримала кошти в сумі 2500 грн. згідно договору позики від 14 січня 2019 року. Таким чином, спірний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог закону, оскільки приватний нотаріус Грисюк О.В. на підтвердження безспірності вимог відповідача прийняла документи, які не передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Також станом на день вчинення виконавчого напису сума заборгованості не могла вважатись безспірною.

Представником відповідача подано до суду заперечення на позовну заяву, які обгрунтовуює тим, що ОСОБА_1 за кредитним договором № 701943 від 14.01.2019 року взяла грошові кошти у сумі 2500,00 грн., та у строк до 14.02.2019 була зобов`язана сплатити відповідачу суму запозичених коштів. Вищезазначений кредитний договір був визнаний ОСОБА_1 шляхом його підписання за допомогою ЕЦП. Оскільки електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівняний до власноручного підпису або печатки, відповідний договір можна вважати укладеним належним чином. Документи, підписані за допомогою ЕЦП, мають таку саму юридичну силу, як і звичайні. Таким чином Відповідач надав Позивачу у встановлено порядку за договором грошові кошти, у свою чергу Позивач їх отримав. У встановлені строки Позивачем не були внесені обов`язкові платежі передбачені договором, та Кошти станом на 26.11.2021 Відповідачем сплачені так і не були. Позивач грубо прострочив платежі. Відповідач у свою чергу поніс збитки у зв`язку Простроченням заборгованості, такі як: сума кредиту, несплачені відсотки, штраф, пеня, відповідач був змушений звернутися до приватного нотаріуса, для вчинення виконавчого напису з метою захисту своїх законних прав та інтересів. Саме дії позивача щодо невиконання істотних умов договору призвели до вчинення виконавчого напису та примусового стягнення заборгованості. В свою чергу Відповідачем не одноразово повідомлялось Позивачу про необхідність сплати коштів та про порушенні за договором строки. Позивачем було повністю проігноровано їхні вимоги. Зазначає, що у позовній заяві позивачем не надано належні докази сплати коштів на їхню користь. Платіжне доручення, чек, квитанція, повинна містити обов`язкові реквізити отримувача коштів та його відправника, з зазначенням дати валютування та призначення платежу. Задоволення відповідного позову буде грубо порушувати законні права та інтереси ТОВ «Веллфін» повністю нехтуючи кредитним договором № 701943 від 14.01.2019, який підписаний Позивачем та ним же порушений. ТОВ «Веллфін» вважає, що подані документи підтверджують безспірність заборгованості Позивача перед Відповідачем, та повне ігнорування ОСОБА_1 вимог договору, та норм закону. Позивач запозичивши грошові кошти, жодним чином не вчинила будь-якої дії, спроби на погашення суми боргу. Просить відмовити у задоволенні позову.

28.12.2021 року позивачем подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, який обгрунтовуює тим, що як вбачається із фактичних обставин справи, спірний виконавчий напис був виданий на підставі саме договору позики № 701943 від 14 січня 2019 року, а не кредитного договору. Так, відповідач вказує на те, що позивач підписала договір ЕЦП, проте відповідач не надає жодного підтвердження даній обставині. Зокрема, не надає підтвердження того, який саме ЕЦП було підписано договір, та хто такий ЕЦП видав. Крім цього, відповідач не спростував ту обставину, що позивач не отримувала жодних коштів від відповідача, в тому числі на підставі договору позики № 701943 від 14 січня 2019 року, оскільки відповідач не вказав в який саме спосіб могла позивач отримати кошти від відповідача, на який банківський рахунок, чи в касі банку було передано позивачу кошти від відповідача. Не спростовано відповідачем ту обставину, що спірний виконавчий напис виданий не на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору (договорів), тому навіть наявність підтвердженого факту підпису позивачем, договору із відповідачем без його нотаріального посвідчення, не є підставою для видачі виконавчого напису. Приватний нотаріус зовсім не перевірив доводи боржника щодо відсутності безспірності заборгованості. Таким чином, враховуючи все вищенаведене, вважає, що відповідач жодним чином не спростував позовні вимоги.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача ТОВ ВЕЛЛФІН в судове засідання не з`явився, у запереченнях на позовну заяву зазначив про розгляд справи у їх відсутності.

Третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального оругу Київської області Грисюк Олена Василівна в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з копії договору позики 14.01.2019 року між ТзОВ «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №701943 від 14.01.2019, предметом якого є те, що позикодавець надає позичальникові на умовах, що передбачені даним Договором грошові кошти в позику в сумі 2 500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п.1.5. цього Договору. Позика надається позичальнику виключно за допомогою Веб-сайту позикодавця за умови ідентифікації Позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим індетифікатором (п.1.2 Договору). Строк позики за цим Договором складає 30 днів, позика має бути повернута згідно графіку розрахунків (додаток до Договору) до 13.02.2019 року (п.1.3 Договору).

Окрім того, в зазначеному вище договорі міститься графік розрахунків до Договору Позики №701943 від 14.01.2019 року, де зазначено, що сума по договору становить 2500 грн., дата погашення 13.02.2019 рік, сума процентів 1427,50 грн., разом до сплати 3927,50 грн.

11.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №58459 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованість за кредитним договором 701943 від 14 січня 2019 р. у загальному розмірі 41 015 (сорок одна тисяча п`ятнадцять) грн. та складається із суми заборгованості у розмірі 40 265,00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту складає 40 265,00 грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 2 500,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 37 765,00 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн.; строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, в розмірі 750,00 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь стягувача. Стягнення проводиться за період 14.01.2019 року по 01.03.2020 року.

07.07.2021 року старшим державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Татакіним Павлом Павловичем відкрито виконавче провадження ВП № 66008175, з виконання виконавчого напису №54859 від 11.06.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ВЕЛЛФІН» 40 265 грн. заборгованості та 750 грн. за вчинення виконавчого напису, а всього 41 015 грн.

Сторона позивача вважає виконавчий напис таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, оскільки вчинення виконавчого напису було здійснено із порушенням процедури його вчинення.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (далі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований за № 282/20595 зі змінами та доповненнями на час вчинення виконавчого напису (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років (визнано норми цієї статті такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 7-р(I)/2020 від 01.07.2020). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (зі змінами) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Таким чином, із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014р. була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п. 1 Переліку).

10 грудня 2014р. набула чинності постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п. 2 Переліку).

Втім, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19).

За приписами частин першої - четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Повноваження нотаріуса при розгляді питань вчинення виконавчих написів, в т.ч. вивчення питання безспірності заборгованості, висловлено у справі № 305/2082/14-ц, яка розглядалась Великою Палатою Верховного Суду 15 січня 2020 р.

Так, в даному рішенні ВП ВС зазначено, що нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

В сукупності оцінених всіх доказів, на підставі яких позивач обґрунтував доводи позову, суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з недотриманням вимог чинного законодавства, оскільки редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору (ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999р.), у зв`язку із чим, вчинений виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Керуючись наведеним та на підставі ст.ст. 10 - 13, 81, 141, 176, 247 ч.2, 258, 259, 264, 265, ч.4 ст. 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ТОВ ВЕЛЛФІН, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального коругу Київської області Грисюк Олена Василівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального коругу Київської області Грисюк Олени Василівни, вчинений 11 червня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 58459 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості за кредитним договором 701943 від 14 січня 2019 року у загальному розмірі 41015 гривень 00 копійок.

Стягнути з ТзОВ «ВЕЛЛФІН», місцезнаходження: м.Київ, вул.Героїв Севастополя, 48, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ТзОВ «ВЕЛЛФІН», місцезнаходження: м.Київ, вул.Героїв Севастополя, 48, .

Суддя Татарінова О.А.

Повний текст рішення складено 01 березня 2022 року