Справа № 628/14/22
Провадження № 2/628/339/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2022 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Демченко І.М.,
за участю секретаря Романової Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Куп`янську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Курило Максим Ігоревич, до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя
ОСОБА_1 , в інтересах якого на підставі договору про надання правової допомоги від 20.07.2021 діє адвокат Курило М.І., звернувся до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою про поділ 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, та визнання за ним права власності на 1/4 частину цього домоволодіння.
В обґрунтування позову вказує на те, що 11.08.2007 позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 . За час шлюбу подружжям в інтересах сім`ї 19.06.2017 було придбано 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 , яка за спільною згодою була зареєстрована на ім`я відповідачки. Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 18.08.2021 шлюб було розірвано. Оскільки після розірвання шлюбу у добровільному порядку відповідач відмовляється здійснити розподіл будинку, який є спільною сумісною власністю, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав з позовом про визнання за ним в порядку поділу спільного майна подружжя права власності на 1/2 частину вищезазначеної частки житлового будинку.
Ухвалою суду від 11.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 22.02.2022 в порядку ст.ст. 280-281 ЦПК України вирішено провести заочний розгляд справи.
Представник позивача адвокат Курило М.І. у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Просить справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення, яке отримано особисто відповідачкою, що підтверджує її обізнаність про перебування в провадженні суду позову ОСОБА_1 . Не зважаючи на це, у судові засідання 04.02.2022 та 22.02.2022 відповідач не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзиву не надала. Будь-яких заяв про неможливість прибуття до суду не надано.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.
Також суд зазначає, що оскільки ухвалою суду від 11.01.2022 відповідачці роз`яснювалося право подати відзив, у якому вона повинна викласти заперечення проти позову у визначений судом строк, а також наслідки неподання такого відзиву, однак відзив до суду відповідачкою за весь час перебування в провадження суду цієї справи, не зважаючи на обізнаність про судове провадження, подано не було, на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.
На підставі рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 18.08.2021 у справі № 628/2343/21, провадження № 2/628/850/21, що набрало законної сили 20.09.2021, встановлено, що 11.08.2007 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб, який цим рішенням розірвано (а.с.23).
Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 89957821 від 19.06.2017 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 19.06.2017 приватним нотаріусом Куп`янського міського нотаріального округу Харківської області Литвиновою І.В. та зареєстрованого у реєстрі за № 1605, на праві власності належить ОСОБА_2 (а.с.19).
З копії договору купівлі-продажу, посвідченого 19.06.2017 приватним нотаріусом Куп`янського міського нотаріального округу Харківської області Литвиновою І.В. та зареєстрованого у реєстрі за № 1605, встановлено, що придбання ОСОБА_2 1/2 частки вищевказаного будинку вчинено за письмовою згодою чоловіка ОСОБА_1 та обумовлено, що предмет цього договору буде об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (а.с.16-17).
Таким чином, 1/2 частина житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , придбана відповідачкою за час перебування у шлюбі з позивачем ОСОБА_1 , однак у питанні добровільного поділу спільного майна подружжя після розірвання шлюбу сторонами згоди не досягнуто.
Суд враховує, що основним завданням суду під час вирішення спорів про поділ майна подружжя є вирішення конфлікту між подружжям, тобто ухвалення рішення, яке вирішує спір, а не створює новий спір для цих самих сторін, які не можуть між собою дійти порозуміння у позасудовому порядку, тому враховує таке.
Відповідно до частини першої статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про запровадження презумпції спільності права власності подружжя на майно, набуте ними в період шлюбу. Зазначена презумпція може бути спростована, один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який заперечує її застосування, що відповідає правовій позиції Верховного Суду від 7 квітня 2020 року у справі № 199/3645/17.
Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).
За змістом статті 70 СК України, статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.
Згідно з положеннями статті 68 Сімейного Кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростуванняпрезумпції рівності часток спільного майна подружжя, будь-які відомості про те, що спірна частина житлового будинку була набута нею за особисті кошти, відсутні. Шлюбний контракт не укладався.
На підставі викладеного, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання за ним права власності на 1/2 частину у праві власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись ст.ст. 2, 23, 76-81, 258, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України , ст.ст. 60, 63, 68, 69, 71 Сімейного Кодексу України, ст. 372 ЦК України, суд
Позовну заявуОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , про поділ майна подружжя - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам, що на підставі пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)» в редакції Закону України № 731-IX від 18.06.2020 під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи може продовжити процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Головуючий : І.М.Демченко