ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/351/22 Справа № 215/117/21 Суддя у 1-й інстанції - Камбул Л.О. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Кравченко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"

на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2021 року про закриття провадження

по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2021 року до Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення моральної шкоди.

В судовому засіданні представником ПРАТ ПІВНГЗК заявлено клопотання про закриття провадження по справі, оскільки на розгляді в цьому ж суді перебуває кримінальне провадження, в якому позивач ОСОБА_1 також заявила позов про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок смерті сина, тобто на розгляді в суді вже перебуває справа про той самий предмет та з тих самих підстав, з якою позивач звернулася до суду раніше (а.с.62 зворот).

Ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2021 року в задоволенні клопотання представника ПРАТ «ПівнГЗК» Доценко Т.Ю. про закриття провадження по справі відмовлено.

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення моральної шкоди задоволено частково.

В апеляційній скарзі ПРАТ ПІВНГЗК на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2021 року та на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2021 року просить рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2021 року скасувати та залишити без розгляду позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення моральної шкоди, завданої смертю сина ОСОБА_2 внаслідок нещасного випадку на виробництві.

У відзиві ОСОБА_1 на апеляційну скаргу ПРАТ ПІВНГЗК на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2021 року та на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2021 року просить рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2021 року просить апеляційну скаргу ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2021 року залишити без задоволення, а рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2021 року по справі №215/117/21 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення моральної шкоди залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «ПівнГЗК» про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок смерті сина, якою просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 500 000 грн.

Згідно копії цивільного позову, ОСОБА_1 звернулася в кримінальному провадженні №0000349 відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.272 КК України, яке перебуває на розгляді в Тернівському районному суді міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, з цивільним позовом, в якому просить стягнути з ПрАТ «ПівнГЗК» 1000000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди (а.с. 91-93).

Відповідно до ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; 6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; 7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Відповідно до ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду в тому числі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення, а підстава - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При визначенні підстави позову як елементу його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Отже, відповідно до вимог статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

В обох справах предметом позову є стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок смерті сина. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, позивач в кримінальному провадженні звернувся з позовом до ПРАТ ПІВНГЗК як до підприємства, яке відповідає за шкоду завдану неправомірними діями їх працівника ОСОБА_3 , а в цивільному судочинстві позивач звернулася до ПРАТ ПІВНГЗК як до підприємства, працівником якого був син позивача та на якому він загинув. Підстави позову різні.

Касаційний цивільний суд роз`яснив, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору (постанова від 02.09.2020 у справі № 417/7171/19).

Оскільки підстави визначені ст.255 ЦПК України для закриття провадження по справі відсутні, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ПРАТ ПІВНГЗК в задоволенні клопотання.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995 - 004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова