П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 лютого 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Джуги С.Д.,

з участю секретаря Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 14 червня 2021 року (у складі судді Зареви Н.І.) за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради про визнання незаконним і скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом у листопаді 2020 р.

Просила визнати незаконним і скасувати наказ № 52-к від 29.07.2020 р. «Про оголошення догани ОСОБА_1 » і вирішити питання судових витрат.

Обґрунтувала тим, що вказаним наказом їй було оголошено догану за прогул без поважних причин з 20 по 27 липня 2020 р. включно

Вважає наказ незаконним, оскільки посадові особи Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради» тривалий час не виконували рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.02.2020 р. по справі № 308/5580/18 про поновлення її на роботі. Разом із тим, нею надано відповідачу належні докази поважності її відсутності на робочому місці (з 08.07.2020 р. перебувала на лікарняному).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 14.06.2021 р. позовну заяву задоволено: наказ начальника Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради від 29.07.2020 р. № 52-к «Про оголошення догани ОСОБА_1 » визнано незаконним та скасовано. Стягнуто з Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради на користь ОСОБА_1 840,80 (вісімсот сорок гривень 80 копійок) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Указане судове рішення мотивоване обґрунтованістю і доведеністю позовних вимог.

У апеляційній скарзі Комунальна установа «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради в особі головного спеціаліста О.Новака, який діє на підставі довіреності від 16.12.2020 р. (а.с.93), просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Посилається на неповне врахування судом обставин, що мають значення для справи, внаслідок неправильної їх оцінки.

Узагальнені доводи зводяться до такого:

-Судом першої інстанції неправильно розтлумачено висновки ВС у постанові від 17.06.2020 р. (справа № 521/1892/18);

-Позивач був завчасно обізнаний про відновлення трудових відносин згідно з прийнятим наказом про поновлення на роботі;

-Суд не витребував докази, які б підтверджували відсутність позивача на робочому місці.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу не подано.

У судове засідання сторони не з`явилися, хоча про дату, час і місце такого були належно повідомлені, що підтверджується розпискою в порядку ч.3 ст. 240 ЦПК України (щодо представника відповідача), судовою повісткою про виклик і довідкою про доставку SMS (стосовно позивачки) (а.с.161-163).

Окрім того, позивач ОСОБА_1 подала до апеляційного суду клопотання, у якому просить розглянути справу за її відсутності, а в раніше поданих письмових поясненнях (а.с.156-158) просить залишити апеляційну скаргу без задоволення як безпідставну, а рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване. Указує, що нею надано вичерпні докази поважності відсутності на робочому місці протягом спірного періоду.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, із таких мотивів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив і з того, що у відповідача не було достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 приступила до виконання своїх посадових обов`язків в установі, а отже помилково вважав, що відсутність ОСОБА_1 на роботі з 20 по 27 липня 2020 р. була пов`язана з неповажними причинами, а тому наказ, яким позивачку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, є незаконним і підлягає скасуванню.

При цьому суд установив наступні факти й обставини.

Наказом начальника комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради Ю. Малик за № 52-к від 29.07.2020 р. «Про оголошення догани ОСОБА_1 », оголошено позивачці догану за прогул без поважних причин з 20 по 27 липня 2020 року включно, відповідно до ст. 147 Кодексу законів про працю України. Підставою для винесення даного наказу стала доповідна записка начальника відділу документального забезпечення та контролю Грубої М.С. від 29.07.2020 року. Як убачається з відміток на цьому наказі, зі змістом такого позивачка ознайомилася 29.07.2020 р. о 16:45 год.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.02.2020 р. у справі № 308/5580/18 визнано незаконним і скасовано наказ № 9-к від 23.04.2018 р. начальника «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради Малик Ю.Л. «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу документально-правового та організаційно-технічного забезпечення Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради. Рішення суду допущено до негайного виконання у частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно з постановою державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осійської В.В. наказом № 34-к від 08.07.2020 р. КУ «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника відділу документально-правового та організаційно-технічного забезпечення, у зв`язку з чим виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 308/5580/18, виданого 06.03.2020 р. Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, закінчено.

Як видно з листа «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради від 08.07.2020 р. за № 01.2-14/1087 «Про поновлення на роботі», надісланого з електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну адресу ОСОБА_1 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 08.07.2020 р. о 17:48 год. відповідач просив позивачку повідомити причини невиходу на роботу, а також вказав про необхідність надати документи на підтвердження поважності причин невиходу на роботу. Окрім цього, Управління просило надати трудову книжку з метою внесення відповідних записів до неї.

Листом від 09.07.2020 р. позивачка просила ознайомити її з наказом про поновлення її на роботі та надати підтвердження звільнення з посади попереднього працівника, а також повідомила, що перебуває на постійному місці роботи в Комунальному закладі «Обласний організаційно-методичний центр культури» Закарпатської обласної ради, та про те, що з 01.07.2020 р. до 14.07.2020 р. у вказаному комунальному закладі перебуває у щорічній відпустці, а з 08.07.2020 р. - перебуває на лікарняному.

Листом від 14.07.2020 р. за № 01.2-14/1109 КУ «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради повідомило ОСОБА_1 про те, що ознайомитись з оригіналом наказу про поновлення її на роботі вона може, з`явившись до установи, а також просили вжити заходів задля початку виконання її посадових обов`язків і надати трудову книжку.

Листом від 28.07.2021 р. ОСОБА_1 надала відповідачу копію наказу комунального закладу «Обласного організаційно-методичного центру культури» Закарпатської обласної ради від 19.06.2020 р. за № 16 «Про надання частини щорічної основної відпустки ОСОБА_1 », копію листка непрацездатності серії АКА № 020755, копію наказу комунального закладу «Обласного організаційно-методичного центру культури» Закарпатської обласної ради від 20.07.2020 р. за № 24 «Про продовження частини щорічної основної відпустки ОСОБА_1 », копію наказу комунального закладу «Обласного організаційно-методичного центру культури» Закарпатської обласної ради від 20.07.2020 р. за № 59-к «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Згідно з наказом комунального закладу «Обласного організаційно-методичного центру культури» Закарпатської обласної ради від 19.06.2020 р. за № 16 «Про надання частини щорічної основної відпустки ОСОБА_1 », останній надано частину щорічної основної відпустки тривалістю 14 календарних днів з 01.07.2020 р. по 14.07.2020 р. за період роботи з 11.04.2019 р. по 10.04.2020 р.

Зі змісту листка непрацездатності серії АКА № 020755, виданого 08.07.2020 р., ОСОБА_1 не працювала з 08.07.2020 р. по 17.07.2020 р.

Наказом комунального закладу «Обласного організаційно-методичного центру культури» Закарпатської обласної ради від 20.07.2020 р. за № 24 «Про продовження частини щорічної основної відпустки ОСОБА_1 » позивачу продовжено тривалість частини щорічної основної відпустки на 8 календарних днів з 18.07.2020 р. по 24.07.2020 р.

Відповідно до наказу комунального закладу «Обласного організаційно-методичного центру культури» Закарпатської обласної ради від 20.07.2020 р. за № 59-к «Про звільнення ОСОБА_1 » останню звільнено із займаної посади юрисконсульта за угодою сторін 27 липня 2020 р.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 від 28.07.2020 р., адресованої відповідачу, видно, що позивачка просила вжити негайного виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду у справі № 308/5580/18 в частині поновлення на посаді начальника відділу документально-правового забезпечення та виплати середнього заробітку за один місяць, а також зробити відповідні записи в дублікаті трудової книжки.

Наказом комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради від 08.07.2020 р. «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » на виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.02.2020 р. по справі № 308/5580/18 відповідачем скасовано наказ від 23.04.2018 р. за № 9-к «Про звільнення ОСОБА_1 ». У пункті № 2 вказаного наказу зазначено, що ОСОБА_1 слід вважати поновленою з 24 квітня 2018 р.

З листа відповідача від 28.07.2020 р. за № 01.2-14/1183, надісланого позивачці, видно, що начальник управління, посилаючись на строк звільнення від роботи, зазначений у листі непрацездатності серії АКА № 020755 (з 08.07.2020 року до 17.07.2020 року), вимагав від позивачки надання письмових пояснень щодо причин невиходу на роботу, а також надання документів на підтвердження наявності поважних причин відсутності на роботі.

З пояснення ОСОБА_1 від 29.07.2020 р. випливає, що остання вбачає у діях роботодавця грубе порушення її трудових прав щодо порядку допуску її до роботи на посаді.

Згідно з актом, складеним відповідачем 28.07.2020 р. «Про відмову від підпису на підтвердження ознайомлення з вимогою начальника Управління» позивачка ОСОБА_1 відмовилась підписувати вимогу начальника управління від 28.07.2020 року Малик Ю.Л. про надання пояснень щодо причин невиходу на роботу у період з 18.07.2020 р. по 27.07.2020 р. включно.

Згідно з відміткою про ознайомлення з оскаржуваним наказом № 52-к від 29.07.2020 р. позивачка ознайомилася з його змістом 29.07.2020 р., у той час як позовна заява про скасування наказу була подана 26.11.2020 року.

З урахуванням дії карантину суд узяв до уваги доводи позивачки з приводу дотримання процесуальних строків і дійшов висновку, що позовна заява подана до суду в межах строку, встановленого для звернення до суду з позовом.

Підставою для видачі оскаржуваного позивачкою наказу від 29 липня 2020 р. № 52-к стала доповідна записка начальника відділу документального забезпечення та контролю Грубої М.С. від 29.07.2020 р., однак відповідачем не надано її для огляду в судовому засіданні, що позбавляє суд можливості належним чином дослідити документи, що стали підставою для накладення дисциплінарного стягнення.

Разом з цим, зі змісту оскаржуваного наказу вбачається, що догана оголошена позивачці за прогул без поважних причин з 20 по 27 липня 2020 року включно, однак будь-яких належних доказів відсутності позивача на робочому місці, зокрема табелю обліку використання робочого часу працівника, акта про відсутність працівника на робочому місці відповідач не надав.

Водночас, як видно зі встановлених у ході судового розгляду справи обставин, накладенню дисциплінарного стягнення відповідачем за вчинення проступку передувало незаконне звільнення позивачки з посади начальника відділу документально-правового та організаційно-технічного забезпечення Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради та процедура поновлення її на раніше займаній посаді згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.02.2020 р. у справі № 308/5580/18. Зазначене рішення допущене до негайного виконання в частині поновлення позивача на роботі.

За загальним правилом, працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливість виконання своїх обов`язків.

Між тим, хоча відповідач хоч і виніс наказ про поновлення на роботі ОСОБА_1 08.07.2020 р., однак належним чином не ознайомив її з його змістом.

Так, з листа відповідача від 08.07.2021 р. за № 01.2-14/1087 не вбачається, що ним винесений наказ про поновлення позивачки на роботі, а згідно з листа першого заступника начальника управління Є. Мішко від 14.07.2020 р. за № 01.2-14/1109 відповідач пропонує позивачці з`явитися до установи для ознайомлення зі змістом наказу про поновлення її на роботі, однак не наводить його реквізитів та не додає його копії до відповідного листа.

Як убачається з досліджених в судовому засіданні доказів, з наказом про звільнення позивачка ознайомлена тільки 28.07.2021 р., про що свідчить її підпис на копії відповідного наказу. Будь-яких доказів про те, що позивач ознайомився з його змістом раніше, відповідач не надав, як і не довів, що належним чином ознайомив ОСОБА_1 із правилами внутрішнього трудового розпорядку, колективним договором, визначив робоче місце позивачці, тобто не здійснив дії, що свідчать про фактичне допущення її до роботи в установі.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції через їх відповідність правильно встановленим обставинам, які мають значення для справи (є предметом доказування), належно оціненим доказам і нормам матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для скасування оскарженого рішення.

Так, довід апелянта про те, що судом першої інстанції неправильно розтлумачено висновки ВС у постанові від 17.06.2020 р. (справа № 521/1892/18), є надуманим і ґрунтується на неправильному та формальному їх розумінні. Так, відповідно до змісту цих висновків виконання рішення вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків. При цьому працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливості виконання своїх обов`язків. Апелянт же намагається звести цю обізнаність працівника лише до наявності наказу як самодостатнього факту, заперечуючи при цьому право працівника на ознайомлення із наказом та його змістом.

У зв`язку з наведеним не заслуговує на увагу і твердження апелянта про те, що позивач був завчасно обізнаний про відновлення трудових відносин згідно з прийнятим наказом про поновлення на роботі

Колегія суддів відхиляє також як суперечний нормам процесуального права довід апеляційної скарги про те, що суд не витребував докази, які б підтверджували відсутність позивача на робочому місці.

Згідно з положеннями ст. 84 ч.1 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Тобто, суд не вправі з власної ініціативи вчиняти вказані дії.

Відповідно до вимог ст. 367 ч.3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Додані апелянтом до скарги докази у підтвердження своїх заперечень (копії доповідних записок від 28.07.2020 р. і від 20.07.2020 р., табелю обліку використання робочого часу за липень 2020 р. та актів про відсутність позивача на роботі) апеляційним судом не приймаються та не оцінюються, оскільки відповідач не подав їх до суду без поважних причин, що ним не спростовано, і жодних доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, не навів.

За загальним правилом у трудових правовідносинах саме на роботодавцеві лежить обов`язок доведення факту винного вчинення працівником дисциплінарного проступку.

Відповідач цього обов`язку не виконав, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив таке з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради залишити без задоволення. 2.Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 14 червня 2021 року залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 09.03.2022 р.

Судді: