Справа № 404/8431/20
Номер провадження 2/404/2479/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді-Варакіної Н.Б.

за участю секретаря - Бокатенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому клопотання представника відповідача у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 поштова адреса АДРЕСА_3 ) про стягнення пені,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення пені за період з 29.12.2019 по 29.02.2020 в розмірі 18134 грн.

24 січня 2022 року через канцелярію суду від представника відповідача адвоката Федорова З.Ф. надійшло клопотання про поновлення строку на подання доказів та приєднання їх до матеріалів справи.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що предметом спору у даній справі являється стягнення пені. У відзиві на позовну заяву відповідач виклав свою позицію щодо заявлених позовних вимог. При вирішення питання про стягнення пені, суд має також дослідити докази та встановити обставини, які дають право на застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України. З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, просив суд долучити до матеріалів справи докази, які стосуються матеріального стану відповідача та стану його здоров`я. Зокрема, необхідний був час на отримання довідки з поліклінічного відділення №5 КНП «Поліклінічне об`єднання» Кропивницької міської ради, довідки про доходи, довідки про розмір отримуваної пенсії, копії епікризу, яка зберігається у медичній карті, копій листків непрацездатності, які знаходяться у роботодавця. У зв`язку з чим, відповідачем був пропущений строк на подання додаткових доказів з причин, які не залежали від його волі.

В судовому засіданні позивач заперечував проти задоволення клопотання.

Відповідач та його представник просили клопотання задовольнити.

Заслухавши думку позивача, пояснення відповідача та його представника з приводу заявленого клопотання, дослідивши клопотання та матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

У справі відкрито спрощене провадження.

Частиною 2 ст. 279 ЦПК України визначено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 127 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язав сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

У разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Поважними причинами можуть визнаватись лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Цивільним процесуальним кодексом України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Відповідно ст. 83 ЦПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. У випадку прийняття судом відмови сторони від визнання обставин суд може встановити строк для подання доказів щодо таких обставин.

Згідно положень частини 8 ст. 83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Дотримання процесуальних строків є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Вирішуючи питання можливості прийняття клопотання, суд враховує, що стороною відповідача у заявах по суті справи не зазначалось про неможливість у встановлений законом строк подання доказу і не наведено жодних поважних причин неможливості їх подання.

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність відмовити представнику відповідача адвокату Федорову З.Ф. у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання доказів та приєднання доказів до матеріалів справи.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 43, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 поштова адреса АДРЕСА_3 ) про стягнення пені відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала складена 21.02.2022.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Н. Б. Варакіна