Справа № 944/1656/21
Провадження №2/944/995/21
09.02.2022 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Поворозника Д.Б.,
з участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,
представника відповідачів ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові клопотання представника відповідачів адвоката Дзидза Андрія Васильовича про стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності,
Представник відповідачів адвокат Дзидз А.В. звернувся до суду із заявою, у який просить стягнути з ОСОБА_2 на користь відповідачів судові витрати на професійну правничу допомогу, а саме на користь ОСОБА_3 5550,00 грн та на користь ОСОБА_4 8250,00 грн.
На обґрунтування заяви покликається на те, що між ним і відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 07.05.2019 було укладено договори про надання правової допомоги, на підставі який в межах даної справи він надав відповідні послуги за узгодженими між сторонами цінами, а саме ОСОБА_3 загальною вартістю 5550,00 грн, а ОСОБА_4 8250,00 грн. На обґрунтування заяви представник відповідачів надав: копії зазначених договорів від 07.05.2019, копії протоколів погодження договірної ціни до вказаних договорів від 10.05.2021; копії актів прийняття-передачі наданих послуг відповідно до договору про надання правової допомоги від 25.11.2021.
В судовому засіданні представник відповідачів адвокат Дзидз А.В. заяву підтримав з підстав, наведених у ній, просив задовольнити.
В судове засідання позивач ОСОБА_2 повторно не прибув, однак подав заяву в якій заперечив щодо задоволення клопотання представника відповідача, з підстав, що в матеріалах справи не має жодних квитанцій про оплату правничої допомоги.
В судове засідання відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не прибули, хоч належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви.
Зважаючи на викладене вище, суд вирішив за можливе розглянути заяву у відсутності позивача та відповідачів.
Суд, заслухавши думку представника відповідачів, дослідивши та оцінивши доводи заяви, дослідивши додані до неї документи та матеріали справи, дійшов такого висновку.
Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 22 листопада 2021 року було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності.

В ході розгляду справи представник відповідачів заявив клопотання про те, що докази витрат відповідачів на професійну правничу допомогу будуть подані після ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.8 ст.141ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами 1-6 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послузі виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг),виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витратна оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт(наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Уразі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 02.07.2019 року у справі №810/795/18 зазначено про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з положеннями ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження витрат відповідачів на професійну правничу допомогу їх представник адвокат Дзидз А.В. подав до суду такі письмові докази: копію договору від 07.05.2019 про надання правової допомоги, укладеного ним з між; копію договору від 07.05.2019 про надання правової допомоги, укладеного ним з ОСОБА_4 копії двох протоколів від 10.05.2021до вказаних договорів про погодження договірної ціни, в який сторонами договорів було погоджено вартість наданих адвокатом послуг; два акти від 25.11.2021 прийняття-передачі наданих послуг відповідно до договорів про надання правової допомоги.

Як вбачається з акту прийняття-передачі наданих послуг від 25.11.2021 відповідно до договору про надання правової допомоги від 07.05.2019 сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_1 погодили, що вартість послуг за даним договором становить 5550 грн з яких 550 грн за консультацію клієнта, узгодження правової позиції 5000 грн за представництво інтересів у судових засіданнях, які відбулися 09.06.2021, 17.08.2021, 14.09.2021, 27.10.2021, 22.11.2021.

Відповідно до акту прийняття-передачі наданих послуг від 25.11.2021 згідно з договором про надання правової допомоги від 07.05.2019 сторони ОСОБА_4 та ОСОБА_1 погодили, що вартість послуг за даним договором становить 8205 грн з яких 550 грн за консультацію клієнта, узгодження правової позиції, 2700 грн за підготовку відзиву на позовну заяву, 5000 грн за представництво інтересів у судових засіданнях, які відбулися 09.06.2021, 17.08.2021, 14.09.2021, 27.10.2021, 22.11.2021.

Відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Враховуючи наведене вище, суд не бере до уваги посилання позивача на те, що представник відповідача не надав доказів (квитанцій) оплати відповідачами вартості правової допомоги.

Разом з тим, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02.07.2020 року в справі №362/3912/18 від 31.07.2020 року у справі №301/2534/16-ц, додатковій постанові Верховного Суду від 19.11.2020 року в справі №734/2313/17.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц.

Таким чином суд, розподіляючи витрати на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи (вивчення норм законодавства, обсягу доказів, підготовка додаткових пояснень та запитів), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності та значимості таких дій у справі, а також участь представника одночасно двох відповідачів по одній справі в судових засіданнях, а відтак суд вважає що за кожне судове засідання слід зменшити розмір судових витрат з 1000 грн до 500 грн, тому суд вважає за, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 необхідно стягнути 3050 грн та з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 слід стягнути 5750 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки такі суми, відповідають критеріям розумності, співмірності та ґрунтуються на вимогах закону.

Керуючись ст. ст. 133, 134, 137, 138, 140, 141, 270 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Заяву представника відповідачів адвоката Дзидза А.В. задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3050 (три тисячі п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5750 (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційному суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 17.02.2022

Суддя Д.Б. Поворозник