Справа № 953/3329/21
УХВАЛА

"15" лютого 2022 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зуб Г.А.

за участю секретаря Черниш О.М.,

за участю представника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про розстрочення або відстрочення судового наказу Київського районного суду м. Харкова від 02.03.2021 по справі №953/3329/21, н/п 2-н/953/463/21, -

ВСТАНОВИВ:

14.12.2021 до суду надійшла заява від боржника ОСОБА_2 , в якій вона просить розстрочити або відстрочити виконання судового наказу відповідно до ч.1 ст. 435 ЦПК України, посилаючись на те, що скрутний матеріальний стан та відсутність роботи, та вказала, що вона є матір`ю-одиначкою, та її донька у листопаді 2020 року потрапила до лікарні, а у квітні боржник зламала руку.

Від представника ПрАТ «Харківенергозбут» надійшли до суду заперечення, в яких він просить відмовити у задоволенні вказаної заяви, посилаючись на те, що жодних доказів на підтвердження рівня свого матеріального стану боржник не надала, і його джерел, та обставини, на які посилається заявник у своїй заяві не носять характеру обставин у розумінні ст. 435 ЦПК України.

Заявник в судовому засіданні свою заяву підтримала, та просила її задовольнити, та просила відстрочити виконання судового наказу, посилаючись на те, що вона має намір виїхати за кордон на заробітки, та після повернення сплатити повністю вказану заборгованість.

Представник стягувача ОСОБА_1 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні вказаної заяви з підстав зазначених у письмових запереченнях поданих до суду.

14.12.2021 до суду надійшла вказана заява, та розподілена судді Зуб Г.А.

Судом встановлено, що судовим наказом Київського районного суду м. Харкова від 02.03.2021 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Харківенергозбут» суму заборгованості за електричну енергію за період з 01.01.2019 по 31.01.2021 у розмірі 9854 грн. 58 коп., судовий збір у розмірі 227 грн. 00 коп., та витрати за отримання відомостей з ЄДДР у розмірі 89 грн. 62 коп.

Вказаний судовий наказ набув законної сили, та є виконавчим документом.

Боржник проживає та зареєстрована разом зі своїми дітьми ОСОБА_3 , 2002 р.н., та ОСОБА_4 , 2007 р.н. за адресою: АДРЕСА_1 .

Подаючи заяву про відстрочку або розстрочку виконання судового наказу, заявник виходила з того, що в неї скрутний матеріальний стан, та її донька хворіла з 15.11.2020 по 19.11.2020, та з 19.04.2021, та вона є матір`ю-одиначкою, відтак, на її думку є підстави, передбачені ст. 435 ЦПК України, для відстрочення виконання судового наказу.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції.

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно вимог частин 1, 3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання

рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Відповідно до ст. 33 Закону України Про виконавче провадження за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Тлумачення положень вищевказаної правової норми дає підстави дійти висновку, що питання відстрочення або розстрочення виконання рішення суду може бути розглянуто у виняткових випадках, що обумовлені об`єктивними ускладненнями при виконанні судового рішення.

Слід відмітити також, що в абзаці 1 пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року N 14 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК (яка є аналогічною до ст.435 чинного ЦПК України) їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Таким чином, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Обставини, на які покликається заявник як на підставу для відстрочення або розстрочення виконання судового наказу, суд не вважає такими, що істотно ускладнюють виконання рішення суду, оскільки судовий наказ було отримано заявником 10.04.2021, та з цього часу не надано доказів, що боржник сплачувала які-небудь кошти на користь стягувача в рахунок погашення виниклого боргу, та заявник проживає разом з повнолітнім сином, який є також працездатним. Доказів того, що заявник не отримує будь-яких коштів матеріали заяви не містять, та заявник вказує, що вказану заборгованість вона сплатить після повернення її із-за кордону, що взагалі суперечить ст. 435 ЦПК України.

Безпідставне відстрочення виконання рішення суду підриває правовий принцип своєчасного та повного виконання судового рішення у цивільній справі, що являється складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Оскільки матеріали справи не містять, а судом не встановлено виняткових обставин, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового наказу, наявність яких робила б його виконання неможливим чи ускладненим, то у зв`язку з цим вимоги заяви про відстрочення або розстрочення виконання судового наказу від 02.03.2021 про стягнення суми заборгованості є безпідставними та являються підставою для відмови у задоволенні такої.

За вказаних підстав, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про розстрочення або відстрочення судового наказу від 02.03.2021 по справі №953/3329/21, н/п 2-н/953/463/21 слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 260, 435 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про розстрочення або відстрочення судового наказу Київського районного суду м. Харкова від 02.03.2021 по справі №953/3329/21, н/п 2-н/953/463/21 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 15-дений строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Повний текст ухвали виготовлено 21 лютого 2022 року.

Суддя Г.А. ЗУБ