Провадження №554/686/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

21 лютого 2022 року м.Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Шевська О.І., за участі секретаря судового засідання Тімофєєвої Я.Е., розглянувши в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

УСТАНОВИВ:

23.12.2021 року адвокт ОСОБА_2 звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради з позовною заявою, яку обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 , який був батьком ОСОБА_1 , помер - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Родинні відносини позивача із спадкодавцем, підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видано від 06.09.1989 року Курильським районним бюро РАЦС Сахалінської області. Після померлого залишилося майно, а саме автомобіль ВАЗ 21081, що доводиться свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 від 17.06.2015 року видано Центр ДАІ 5301. Оскільки право власності на автомобіль підлягає реєстрації в органах ДАІ, то позивач з метою оформлення спадкових прав на майно, що залишилося після спадкодавця звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Цвітоха Ю.М. із заявою про прийняття спадщини № 54 АА 4175746 від 19.11.2021р. За результатом звернення до нотаріуса позивач отримав відмову у вчиненні нотаріальної у зв`язку з тим, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини після батька, що доводиться листом нотаріуса за № 446/01-16 від 08.12.2021р. Інших спадкоємців, що прийняли спадщину після померлого та могли б надати позивачу письмову згоду на прийняття спадщини не має, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) з якого вбачається, що станом на 20.12.2021р. в реєстрі відсутня інформація про заведені спадкові справи після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини обгрунтовує, тим, що спадкодавець помер на тимчасово окупованій території України, що стало перешкодою в оформленні в органах державної реєстрації актів цивільного стану України свідоцтва про смерть та своєчасному поданні заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Окрім того, що спадкодавець помер на тимчасово окупованій території України, складністю для позивача в оформленні спадкових прав стало й те, що позивач постійно проживає та працює на території Російської Федерації, а саме в Новосибірській області. Дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) також створили позивачу перешкоди у тому, щоб своєчасно подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті батька. Так, для отримання доказів смерті батька в АР Крим позивачу було необхідно прибути з Новосибірської області в м.Керч, що він мав змогу зробити лише в 2021 році оскільки урядом РФ було прийнято рішення з 18.03.2020 року обмежити перетин кордонів для громадян інших країн у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби.

Таким чином, оформлення спадкових прав позивача після батька можливе виключно за умови визначення йому рішенням суду додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

23.12.2021 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави відкрто провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання.

02.02.2022 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

13.01.2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача Н.Рудич, в якому вказала, що територіальна громада Полтавської міської ради проти позову заперечує. Вказала, що позивач мав можливість направити поштою заяву про прийняття спадщини на адресу нотаріуса, запросити нотаріуса додому, чим він не скористався. Вказала, що позивачем додано до позовної заяви копію листа Приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Цвітоха Ю.М. від 08.12.2021 року №446/01-16 про відмову у відкритті спадкової справи на усне звернення представника ОСОБА_1 у звязку з пропущенням строків для прийняття спадщини, що не визначеною законом постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій та є неналежним доказом відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про права на спадщину, при цьому подання відповідної заяви спадкоємця передбачено у письмовій формі особисто, а не усно чи представником спадкоємця.

21.01.2022 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ткаченко С.В. Вказала, що твердження відповідача щодо можливості позивача направити заяву про прийняття спадщини нотаріусу поштою, то відповідач не звернув увагу на те, що відкриття спадкової справи неможливо за відсутності свідоцтва про смерть спадкодавця, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану. Враховуючи відсутність у позивача свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки спадкодавець помер на непідконтрольній території, нотаріус відмовив представнику позивача у заведенні спадкової справи оскільки не було можливості встановити факт смерті, що вказується в листі нотаріуса від 28.10.2021р. № 360/01-16: «У зв`язку з відсутністю свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ОСОБА_4 було відмовлено у відкритті спадкової справи.». Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану. Щодо твердження відповідача про необхідність перевірки матеріалів спадкової справи та дослідження наявних у ній документів, то воно не заслуговує на увагу, оскільки до позовної заяви додано витяг Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) з якого вбачається, що станом на 20.12.2021р. в реєстрі відсутня інформація про заведені спадкові справи після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що доводить факт відсутності заведених спадкових справ після спадкодавця. Щодо твердження відповідача про подання позивачем до нотаріуса заяви про прийняття спадщини в неналежній формі, а саме усно передставником позивача, то воно не заслуговує на увагу, оскільки до нотаріуса звернувся представник позивача, діючи за довіреністю з нотаріально посвідченою заявою позивача, а не усно, що доводиться копією заяви № 54 АА 4175746, яка додана до позову. При цьому, підставою отримання відмови нотаріуса в заведенні спадкової справи, було саме пропуск строку на подання заяви, а не звернення в неналежній формі. Щодо доводів відповідача про необхідність отримання постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, то наведене не заслуговує на увагу оскільки предметом позову є визначення додаткового строку, а не визнання права на спадщину на майно. Оскільки спадкова справа не заводилась, то нотаріальні дії по спадковій справі вчинятися не можуть, а заведення спадкової справи не є нотаріальною дією, що доводиться листом нотаріуса від 20.01.2022р.

Позивач та його представник адвокат Ткаченко С.В. в судове засідання не з`явилися, представником подано до суду подано заяву за її відсутності, позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити.

Представник відповідача Територіальної громади Полтавської міської ради в судове засідання не з`явився, скористався своїм правом на подачу відзиву в якому прохав у задоволенні позовних вимог відмовмити.

Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши думки учасників справи, викладені у поданих до суду письмових заявах, вивчивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом установлено, що ОСОБА_1 , в особі свого адвоката Ткаченко С.В., звернувся до суду з даною позовною заявою з метою визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після свого батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 помер - ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 яке видано 08.10.2021 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Полтава Північно Східного МУМЮ (м.Суми).

Родинні відносини позивача із спадкодавцем, підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видано від 06.09.1989 року Курильським районним бюро РАЦС Сахалінської області.

Після померлого залишилося майно, а саме автомобіль ВАЗ 21081, що доводиться свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 від 17.06.2015 року видано Центр ДАІ 5301 (Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Полтавській області).

Згідно зі ст. 11 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України і ст.91 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, якщо останнє місце проживання або основна частина нерухомого майна спадкодавця знаходиться в зоні АТО або окупованому Криму, місцем відкриття спадщини вважається місце подання першої заяви спадкоємцем.

Оскільки право власності на автомобіль підлягає реєстрації в органах ДАІ, то позивач з метою оформлення спадкових прав на майно, що залишилося після спадкодавця звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Цвітоха Ю.М. із заявою про прийняття спадщини № 54 АА 4175746 від 19.11.2021р.

За результатом звернення до нотаріуса позивач отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини після батька, що доводиться листом нотаріуса за № 446/01-16 від 08.12.2021р.

Інших спадкоємців, що прийняли спадщину після померлого та могли б надати позивачу письмову згоду на прийняття спадщини не має, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) з якого вбачається, що станом на 20.12.2021р. в реєстрі відсутня інформація про заведені спадкові справи після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини обґрунтовується наступними обставинами.

Спадкодавець помер на тимчасово окупованій території України, що стало перешкодою в оформленні в органах державної реєстрації актів цивільного стану України свідоцтва про смерть та своєчасному поданні заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Спадкодавець помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в м.Керч Автономної Республіки Крим, що вбачається з Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 яке видано 08.10.2021 року.

Датою окупації згідно ч.2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено 20.02.2014 року.

У зв`язку з цим свідоцтво про смерть батька, було видане позивачеві - 27 листопада 2020 року Керченським міським відділом ЗАГС, що діє на тимчасово окупованій території. Вказане свідоцтво є недійсним і не створює правових наслідків, як таке, що видано не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.п. 1,2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

У зв`язку з відсутністю свідоцтва про смерть виданого в органах державної реєстрації актів цивільного стану України приватний нотаріус Цвітоха Ю.М. відмовила позивачеві у відкритті спадкової справи, що доводиться листом нотаріуса за № 446/01-16 від 08.12.2021р.

З метою оформлення свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України необхідно було подати до суду заяву про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Рішення суду про встановлення факту смерті спадкодавця у м. Керч Автономної Республіки Крим проголошено від 02.09.2021р., що доводиться копією рішення у справі № 552/4718/21 Київського районного суду м.Полтави.

Враховуючи наведені обставини свідоцтво про смерть було отримано позивачем лише 08.10.2021 року, тобто після спливу строку на подання заяви про прийняття спадщини.

У Постанові від 30.11.2021р. у справі № 418/3478/19, провадження № 61-3528св20, КАСАЦІЙНИЙ ЦИВІЛЬНИЙ СУД ВЕРХОВНОГО СУДУ вказав, що звернення до суду з позовом про встановлення факту смерті спадкодавця на тимчасово окупованій території України є поважною причиною пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини та підставою задоволення вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Окрім того, що спадкодавець помер на тимчасово окупованій території України, складністю для позивача в оформленні спадкових прав стало й те, що позивач постійно проживає та працює на території Російської Федерації, а саме в Новосибірській області.

Довідкою від 22.11.2021р. що видана ТОВ «ЄкоСервіс» доводиться, що позивач починаючи з 2018 року та до цього часу працює маляром в ТОВ «ЄкоСервіс» м.Москва.

Довідкою № 9 від 15.11.2021р. доводиться, що позивач зареєстрований та проживає в Новосибірському районі Новосибірської області.

У постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18) Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) також створили позивачу перешкоди у тому, щоб своєчасно подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті батька.

Так, для отримання доказів смерті батька в АР Крим позивачу було необхідно прибути з Новосибірської області в м.Керч, що він мав змогу зробити лише в 2021 році оскільки урядом РФ було прийнято рішення з 18.03.2020 року обмежити перетин кордонів для громадян інших країн у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби.

У постанові Верховного суду від 21 жовтня 2021 року у справі № 332/3796/19 (провадження № 61-10896св21) вказано, що «вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з б`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового мана; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строкові службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємці про наявність заповіту тощо.

Зважаючи на те, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність визначається у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Частиною третьою статті 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 494/498/16-ц зроблено висновок, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд зобов`язаний дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 332/1434/15-ц зазначено, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Шестимісячний строк на звернення до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , закінчився 26 травня 2021 року.

Смерть спадкодавця на тимчасово окупованій території України, що стало перешкодою в оформленні в органах державної реєстрації актів цивільного стану України свідоцтва про смерть, постійне проживання позивача на території Російської Федерації, необхідність дотримання карантинних обмежень, а також необхідність отримання рішення суду про встановлення факту смерті батька з метою оформленні свідоцтва про смерть, суд визнає поважною причиною пропуску строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_1 .

При цьому, суд враховує позицію постанови від 30.11.2021р. у справі № 418/3478/19, провадження № 61-3528св20, КАСАЦІЙНИЙ ЦИВІЛЬНИЙ СУД ВЕРХОВНОГО СУДУ, що звернення до суду з позовом про встановлення факту смерті спадкодавця на тимчасово окупованій території України є поважною причиною пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини та підставою задоволення вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та позицію Верховного Суду викладену у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 зазначено, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Згідно з Указом Президента України від 13.03.2020 № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.03.2020 «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, на всій території України установлено карантин, дія якого неодноразово подовжувалась.

Відповідно до ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами. Серед невичерпного переліку форс-мажорних обставин у цій нормі знаходиться і карантин.

Суд також бере до уваги, що позивач проживає за межами території України, тому необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) могло унеможливити позивача своєчасно подати заяву про прийняття спадщини.

Обставин, на які посилається відповідач як на заперечення щодо заявлених вимог позивача, ним не конкретизовано, зводиться до необґрунтованого посилання на судову практику, яка в даному випадку за наявності конкретних обставин справи не може бути застосованою, відповідних доказів не надано.

Враховуючи вищезазначене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність правових підстав для задоволення позову.

Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини.

Суд вважає необхідним надати позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном два місяці з дня набрання рішенням законної сили, вважаючи, що саме такий термін достатній для звернення до нотаріуса з відповідною заявою.

Керуючись ст.ст. 1217, 1220, 1222-1233, 1269-1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 83, 89, 200, 211, 247, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,- задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач Територіальна громада м.Полтави в особі Полтавської міської ради, місце знаходження: м.Полтава,вул.Соборності, 36, .

Суддя О.І.Шевська