Справа №266/872/22
Провадження№ 2-з/266/6/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2022 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Курбанова Н.М., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

16.02.2022 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, шляхом зупинення стягнення з виконання виконавчого напису вчиненого 22.06.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» 6473,47 грн.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник зазначив, що 22.06.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. був вчинений виконавчий напис, який зареєстрований у реєстрі за номером № 198438 про стягнення з боржника ОСОБА_2 заборгованості на користь ТОВ «Фінпром маркет» у розмірі 6473, 47 грн. На підставі вищевказаного виконавчого напису від 22.06.2021 р., заступником начальника відділу Авдіївського ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Тепляковим А.П. було відкрито виконавче провадження ВП № 66326924, на підставі постанови від 30.07.2021 року, 11.08.2021 року було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, 22.08.2021 року вчинено звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Таким чином, ОСОБА_2 було позбавлено можливості отримувати пенсійне забезпечення. Пенсія для неї є єдиним джерелом існування та забезпечення життя. ОСОБА_2 , є внутрішньо переміщеною особою та 03.08.2017 року перебуває на обліку в Приморському ПФУ. Підставами для подання заяви про забезпечення позову є те, що в даний час здійснюються виконавчі дії за спірним виконавчим написом, в свою чергу не вчинення дій по зупиненню виконавчого провадження призведе до істотного порушення прав ОСОБА_2 . На даний час, з метою захисту порушених прав, готується позовна заява до ТОВ «Фінпром Маркет» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Київського міської нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Авдіївський ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в особі заступника начальника Тепляков А.П.

Дослідивши матеріали заяви, вважаю, що її слід повернути заявнику, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 151 ЦПК України чітко визначені вимоги, що пред`являються до форми та змісту заяви про забезпечення позову.

Так, відповідно до ч. 1 та ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (дляюридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - дляфізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) абомісце проживаннячи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб)за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти. Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, які не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

Ознайомившись зі змістом заяви представника ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову, суддею встановлено, що вона не відповідає вимогам, встановленим положеннями вищевказаної норми права, а саме заявником не зазначене повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) та інше.

Заява представника ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення як того вимагає п. 6 ч. 1 ЦПК України.

Згідно ч. 1 та 6 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Стаття 28 ЦПК України регламентує підсудність справ за вибором позивача. Зокрема, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання (ч. 12 ст. 28 ЦПК України).

Місце виконання рішення визначене статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом приватного виконавця є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Пунктом 37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснено, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

За змістом наведеного можна дійти висновку, що, не виключаючи можливість звернення позивача до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), альтернативна підсудність встановлює можливість звертатися до іншого суду з відповідним позовом, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Як вбачається з постанов заступника начальника відділу Авдіївського ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Теплякова А.П. про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2021 року та про арешт коштів боржника від 11.08.2021 року, місцем проживання боржника зазначено адресу: АДРЕСА_1 .

Заявник у своїй заяві зазначає, що із її пенсії заявника щомісячно здійснюються відрахування на користь кредитора, однак зазначає місце перебування на обліку Приморському ПФУ, але з доданої до заяви довідки №П/С76 вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на обліку та отримує пенсію за віком - довічно у Головному управлінні ПФУ в Донецькій області, яке розташоване за адресою: 84122, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3.

Надана заявником копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № / від 02.08.2017 року, згідно якої місцем проживання зазначено адресу: АДРЕСА_2 , не є беззаперечним доказом здійснення виконавчих дій саме за цією адресою, оскільки як вбачається з постанов державного виконавця, такі виконавчі дії вчиняються виходячи з місця проживання заявника за адресою, саме: АДРЕСА_1 .

Таким чином, оскільки з наданих до суду документів вбачається, що виконавчі дії здійснюються виходячи з адреси реєстрації заявника: АДРЕСА_1 , заявником не надано відомостей про виконання виконавчого напису у Приморському районі міста Маріуполя, тому суддя приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не буде підсудна Приморському районному суду м. Маріуполя Донецької області, та відповідно із заявою про забезпечення позову заявник звернулась із порушенням положень п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України.

Таким чином, оскільки заявником невірно визначено підсудність цивільної справи, за якою подано заяву про забезпечення позову та не зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) та інше, суддя приходить до висновку про необхідність повернення такої заяви для подачі до належного суду, або надання до суду доказів вчинення нотаріальних дій на території, на яку поширюється юрисдикція Приморського суду міста Маріуполя Донецької області, а саме зазначення місця виконання виконавчого напису.

Керуючись ст. ст. 149, 152, 153 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову, повернути заявнику.

Роз`яснити право на звернення із заявою до відповідного суду з урахуванням положень ст. 152 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали суду, шляхом подачі її до суду апеляційної інстанції через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя Курбанова Н. М.