ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2542/22
провадження № 2-з/753/74/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2022 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Т. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Айконс»,

треті особи - 1. приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, 2. приватний виконавець Малкова Марія Вікторівна,

вимоги позивача - про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

розглянув заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

08.02.2022 ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Айконс» про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Грисюк Олени Василівни від 11.06.2021, запис у реєстрі за № 62462.

Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, у якій просить зупинити стягнення за оспорюваним виконавчим написом. Заява мотивна тим, що такий захід забезпечення позову дозволить уникнути неправомірного стягнення коштів з доходів позивача та усуне перешкоди у користуванні майном.

За правилами частини1 статті 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи та за результатами дослідження матеріалів справи дійшов висновку про її необґрунтованість з таких підстав.

Згідно з положенням статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 02.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

За загальним принципом цивільного судочинства, який застосовується і при розгляді заяв про забезпечення позову, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12, 81 ЦПК України).

Предметом даного позову є вимога про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, проте належних доказів на підтвердження існування такого виконавчого напису суду не надано.

Більше того, у позовній заяві взагалі відсутній виклад обставин, які послугували підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису, та не надані докази, які б підтверджували наявність (або відсутність) між сторонами зобов`язальних правовідносин, що позбавляє суд можливості надати оцінку обґрунтованості вимог щодо забезпечення позову на предмет їх розумності, адекватності та дотримання принципу збалансованості інтересів сторін.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем обставин, які зумовлюють необхідність застосування заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 259-261 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: