Справа № 182/2748/21
Провадження № 2/0182/134/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.02.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кобеляцької - Шаховал І.О.

секретар Гавриленко І.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в свої інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , до Нікопольської міської ради про надання дозволу на приватизацію,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про надання дозволу на приватизацію.

В обґрунтування позовних вимог посилається на наступні обставини.

ОСОБА_1 з народження проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Вищевказана квартира була надана Нікопольським житлово-комунальним господарством її батькові ОСОБА_4 та членам його родини. ІНФОРМАЦІЯ_1 її батько помер. Однак, ордер, який надавався її батькові та членам його родини на вселення у квартиру АДРЕСА_1 у родини не зберігся. За життя ОСОБА_4 переоформив особовий рахунок на ОСОБА_1 , а тому з 26 травня 2005 року вона є відповідальним квартиронаймачем. У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою про надання дозволу на приватизацію, однак, листом № 42/21 від 18 січня 2021 року у вчиненні дій щодо приватизації їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю ордеру про надання житлової площі. При цьому, представник позивача зазначає, що документи, які б свідчили про незаконне вселення ОСОБА_1 та членів її родини в квартиру - відсутні. Тому, на підставі викладеного, просить суд визнати незаконною відмову виконкому Нікопольської міської ради у надані дозволу на приватизацію квартири АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 73,3 кв.м., житловою площею 16,3 кв.м.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, від її представника ОСОБА_5 надійшла заява, в якій вона просить суд розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити (а.с.35).

Представник відповідача ОСОБА_6 в судове засідання не прибула, від неї надійшла заява, в якій вона просить суд розгляд справи проводити у свою відсутність та прийняти рішення у відповідності до вимог діючого законодавства (а.с.36).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.345 ЦК України, фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом.

Відповідно до ст.9 Житлового Кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Як встановлено судом, позивачка разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані і до теперішнього часу постійно проживають в квартирі АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка, видана квартальним комітетом № 17 від 02 грудня 2020 року (а.с.13). Крім цього, у відповідності до виписки з особового рахунку на квартиру АДРЕСА_1 , відповідальною особою (квартиронаймачем) спірної квартири є позивачка по справі (а.с.12). Тобто, з долучених до матеріалів справи документів вбачається, що позивачка відкрито і безперервно користується квартирою тривалий період та утримує житло у задовільному технічному стані. З метою отримання законного права на приватизацію квартири, позивачка звернулась до Управління комунального майна з заявою про надання їй права на приватизацію. Однак, листом № 42/21 від 18 січня 2021 року їй було відмовлено у наданні згоди на приватизацію квартири через те, що нею не був наданий ордер про надання житлової площі, який є підставою для вселення в квартиру та копія укладеного договору найму (а.с.14).

Відповідно до ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Згідно з п.3 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Відповідно до п.10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з п.18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженою Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 N 396, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копія документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

Відповідно до п.69 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 pоку № 470, ордер дійсний протягом 30 днів.

Відповідно до ст.61 ЖК УРСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Відповідно до п.11 ст.8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом.

Таким чином, суд вважає, що право позивачки та членів її родини на приватизацію квартири може бути визнано в судовому порядку, оскільки вони вселились і зареєструвались у зазначеній квартирі з дотриманням встановленого законом порядку в якості наймачів житлового приміщення та набули, у зв`язку з цим права користування займаним житлом.

Крім того, неправомірність проживання позивачки в спірній квартирі ніхто не оспорює, а відсутність одного лише ордеру про надання житлової площі не позбавляє позивачку можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , до Нікопольської міської ради про надання дозволу на приватизацію задовольнити.

Визнати незаконною відмову виконкому Нікопольської міської ради у наданні дозволу на приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 73,3 м2., житловою площею 16,3 м2.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал