Справа № 487/858/22
Провадження № 2-н/487/272/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2022 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Бобрової І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей,

встановив:

18.02.2022 ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною заявою, в якій просила видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання двох синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на утримання кожної дитини відповідного віку та до досягнення дітьми повноліття.

Розглянувши матеріали заяви, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За змістом ч. 1 ст. 28 ЦПК України вбачається, що позови про стягнення аліментів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Положеннями ст. 3, 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п. 4, 5 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207, місце постійного чи тимчасового проживання законодавець пов`язує з реєстрацією особи, а не перебування в певному місці.

Отже, виходячи з положень ч. 1 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ЦПК України, для визначення підсудності має значення саме зареєстроване місце проживання або перебування.

Звертаючись до Заводського районного суду м. Миколаєва із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів ОСОБА_1 посилається на те, що її фактичним місцем проживання та дітей, які знаходяться на її утриманні, є територія Заводського району м. Миколаєва, а саме: АДРЕСА_1 .

Проте, як вбачається з матеріалів доданих до заяви, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 .

Крім того, із заяви слідує, що зареєстрованим місцем проживанням боржника ОСОБА_2 є АДРЕСА_3 .

Таким чином, оскільки заявник та боржник не зареєстровані на території Заводського району м. Миколаєва, вищевказана заява є не підсудною Заводському районному суду м. Миколаєва.

Згідно з нормами п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Отже, з огляду на те, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням правил підсудності, суд вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Крім того, суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу за даною підставою не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою у встановленому законом порядку.

Керуючись ст. 27, 28, 165, 260, 353 ЦПК України, суд

ухвалив:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя І. В. Боброва