Справа № 169/557/18
Провадження № 2-п/169/1/22
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Хвіц Г.Й.

за участю: секретаря судового засідання Мисюка П.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Турійського районного суду Волинської області від 23 січня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Турійського районного суду Волинської області від 23 січня 2019 року про розірвання шлюбу.

Заява обґрунтована тим, що Турійським районним судом Волинської області ухвалено заочне рішення від 23 січня 2019 року, яким шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Зазначає, що з таким рішенням він не згідний, так як не був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, судової повістки, копії позовної заяви та копії заочного рішення він не отримував, оскільки на час розгляду вказаної справи знаходився за межами України. Вказуючи, що він бажає зберегти сім`ю, а у зв`язку із заочним розглядом справи був позбавлений можливості надати пояснення і додаткові докази, що мають значення для вирішення справи, то просив поновити йому строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Турійського районного суду Волинської області у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, скасувати заочне рішення Турійського районного суду Волинської області від 23 січня 2019 року, призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак подав адресовану суду заяву про те, що він повністю підтримує заявлені вимоги, просить їх задовольнити, а розгляд вказаної заяви проводити без його участі.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, клопотань не подавала.

Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Суддя своєю ухвалою позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи постановив проводити за правилами загального позовного провадження.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, копія позову та копії доданих до нього документів були надіслані відповідачу ОСОБА_1 та згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення вручені останньому.

Відповідач ОСОБА_1 у підготовче засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав.

Суд своєю ухвалою закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті. В подальшому відповідач ОСОБА_1 повідомлявся про розгляд справи, останній раз через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України через відсутність відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

23 січня 2019 року Турійським районним судом Волинської області ухвалено заочне рішення у справі, яке рекомендованим листом надсилалося відповідачеві ОСОБА_1 , однак повернулося з відміткою на конверті «Відмова від одержання».

На думку суду, у відповідача ОСОБА_1 були відсутні будь-які об`єктивні причини для отримання інформації по справі щодо неї та відповідно копії судового рішення.

Натомість ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення майже через три роки.

Відповідно до статті 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

За положеннями статей 126-127 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Так, відповідно до пункту 8 статті 129 Конституції України одним із фундаментальних принципів правосуддя є забезпечення апеляційного і касаційного оскарження рішення суду, окрім випадків, встановлених законом. Аналогічні норми містяться в статті 14 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», а також у всіх процесуальних кодексах України.

Поняття «перегляд судового рішення» є значно ширшим ніж «оскарження судового рішення» в розумінні процесуального законодавства.

Поняття «забезпечення права» за своїм змістом є більш широким поняттям, ніж поняття «право», яке використовується у законі, бо воно передбачає, крім самого «права», ще й гарантований державою механізм його реалізації. Забезпечення права на оскарження включає як можливість оскарження судового рішення, так і обов`язок суду прийняти та розглянути подану заяву чи скаргу.

Відповідно до положень статті 126, частини четвертої статті 284 ЦПК України, у разі пропущення строку, встановленого частиною 2-3 цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за заявою особи, яка подала заяву, може поновити цей строк.

Втім, процесуальний Закон не дає визначення терміну «поважні причини». Однак в рішенні Верховного суду України від 13.09.2006 по справі № 6-26370кс04 вказано наступне: «Поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення позову стає неможливим або утрудненим».

Відповідно до вимог статті 272 ЦПК України копія рішення суду направляється учасникам справи протягом двох днів після його ухвалення. За заявою учасника справи копія судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді.

Суд при розгляді питання про поновлення пропущених строків повинен обґрунтувати свою позицію відповідними доводами, а не лише зазначити «визнати поважними причини пропуску процесуальних строків» (Ухвала ВСУ від 26.01.06 справа № 6-7307кс04).

Більше того, при дослідженні питання стосовно пропущення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд враховує неодноразову позицію Верховного Суду, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

За таких обставин, суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на поважність причин пропуску строку для звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення. Дані твердження заявника спростовуються матеріалами справи.

Із дослідженої в судовому засіданні цивільної справи № 169/557/18 (провадження 2/169/102/19) видно, що ОСОБА_1 було надіслано копію заочного рішення, однак останній відмовився від його тримання (а.с. 45), що свідчить про його небажання бути належним чином проінформованим про наслідки розгляду справи щодо нього.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 214/5505/16 (провадження № 214/5505/16) вказано, що: «Заяву про перегляд заочного рішення, оформлену відповідно до вимог, установлених частинами першою сьомою статті 285 ЦПК України, суд приймає та розглядає у порядку, передбаченому статями 286, 287 ЦПК України.

За змістом речення першого частини першої статті 286 ЦПК України суд зобов`язаний прийняти до розгляду заяву про перегляд заочного рішення, якщо вона відповідає зазначеним вимогам, тобто є належно оформленою.

Визначений у статті 287 ЦПК України порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення застосовний як до розгляду суті цієї заяви, так і до розгляду на предмет дотримання строку її подання. У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження (речення перше частини третьої статті 287 ЦПК України).

У разі відмови у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд з цієї причини відмовляє у задоволенні такої заяви про перегляд. Тоді відповідач, який її подав, може оскаржити в апеляційному порядку заочне рішення, обґрунтувавши, зокрема, поважність причин для пропуску строку на подання заяви про перегляд цього рішення».

Відтак, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення та поновлення строку на його перегляд поза межами розумних строків, а відтак підстави для поновлення пропущеного строку відсутні, що є наслідком залишення зяави без задоволення.

Керуючись статтями 2, 5, 120-122, 126, 284-287 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Турійського районного суду Волинської області від 23 січня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складено 23 лютого 2022 року

Головуючий