Справа № 219/9256/21
Провадження № 2/219/358/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2022 року м. Бахмут Донецької області

Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Рибкіної Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Бібік Н.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмут в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача -адвоката Деменкової Євгенії Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Бахмутського-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій облаcті, Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої спадщини у вигляді пенсійних виплат, -

В С Т А Н О В И В:

01.09.2021 представник позивача ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася в суд з позовом до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області про стягнення недоотриманої спадщини у вигляді пенсійних виплат, який вподальшому уточнила. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з недоотриманої пенсії. 05.08.2021 року позивачем було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з недоотриманої суми по пенсійним виплатам за період з 06 червня 2018 року по 31 липня 2018 року в сумі 18 847,60, яка належала померлому ОСОБА_3 відповідно до листа «Про надання інформації на ОСОБА_3 № 0500-1515-8/25636 відділу обслуговування громадян № 12 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області від 30.06.2021 року. Позивач зазначає, що зазначену суму спадщини відповідач не виплачує добровільно, та окрім цього відповідач приховує інформацію щодо дійсного розміру невиплати спадкоємцю пенсії її померлого чоловіка за лютий, червень та липень 2018 року, яка складає за лютий 2018 року 9 423,80 грн., червень та липень 2018 року -18 847,60 грн., а всього 28 271,40 грн.

Листом № 0500-1502-8/57649 від 25.08.2021 року позивача повідомлено, що ОСОБА_3 перебував на обліку в Бахмутсько-Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області як пенсіонер, його пенсійна справа закрита 08.08.2020 року у зв`язку із смертю пенсіонера. Нараховані суми пенсії померлий не отримав своєчасно із власної вини, дані виплати спадкоємцям виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, у зв`язку з чим вищезазначений розмір недоотриманої пенсії може бути зменшено в залежності від дати звернення до територіального органу ПФУ. Позивач вважає такі дії відповідача незаконними та просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії у розмірі 28 271,40 грн., які належать їй як спадкоємцю після смерті померлого чоловіка ОСОБА_3 , а також стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 4 908 грн., з яких 908 грн. складає судовий збір.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 вересня 2021 по вказаній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 13 жовтня 2021 року.

Ухвалою суду від 13.10.2021 року у відповідача та приватного нотаріуса Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Моісеєнко Н.В. витребувано докази у справі, підготовче судове засідання відкладено до 02 листопада 2021 року.

25.10.2021 року від ГУ ПФУ Донецької області, до якого з 01.06.2021 приєднано Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду Донецької області, надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що управління ПФУ позові вимоги не визнає з огляду на те, що недоотримана пенсіонером з власної вини пенсія виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії. Пенсійні виплати померлому ОСОБА_3 в період з 01.02.2018 року по 31.07.2018 року нараховані в сумі 31 054,08 грн. Оскільки звернення до управління було 04.06.2021 року, спеціалістом ПФУ була надана відповідь, що ОСОБА_3 не отримував пенсію з 06.06.2018 року по 31.07.2018 року в загальній сумі 18 847,60 грн.

29.10.2021 року приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Моісеєнко Н.В. була надана копія листа «Про надання інформації на ОСОБА_3 № 0500-1515-8/25636 відділу обслуговування громадян № 12 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області від 30.06.2021 року.

02 листопада 2021 року підготовче засідання відкладено за клопотанням представника позивача до 30 листопада 2021 року.

11 листопада 2021 року від ГУ ПФУ Донецької області надійшла копія пенсійної справи ОСОБА_3 , довідка про розмір призначеної та фактично виплаченої пенсії ОСОБА_3 , протокол перерахунку пенсії ОСОБА_3

30 листопада 2021 року підготовче засідання відкладено за клопотанням представника позивача у зв`язку із збільшенням позовних вимог до 11 січня 2022 року.

11.01.2022 року представником позивача подано заяви про збільшення позовних вимог до відповідачів до 31 054,08 грн. та про залучення в якості співвідповідача ГУ ПФУ в Донецькій області.

Ухвалою суду від 11 січня 2022 року прийнято до розгляду заяву представника позивача про збільшення позовних вимог та залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області.

07 лютого 2022 року підготовче провадження закрито та призначено судовий розгляд по суті.

09 лютого 2022 року від ГУ ПФУ Донецької області надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог, в якому заявлені позовні вимоги не визнають, а також просять відмовити позивачу у стягненні судових витрат.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2020 року № 925 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» вирішено реорганізувати деякі територіальні органи Пенсійного фонду України в Донецькій та Луганській областях шляхом приєднання до головних управлінь Пенсійного фонду України в Донецькій та Луганській областях за переліком згідно з додатком.

Переліком територіальних органів Пенсійного фонду України, які реорганізуються шляхом приєднання, який є додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2020 року № 925, визначено, що до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у тому числі, приєднується Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного Фонду України Донецької області.

Відповідно до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Бахмутсько-Лиманське ОУ ПФУ Донецької області знаходиться в стані припинення з 10.11.2020 (запис 003005066).

З 01.06.2021 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області є правонаступником Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області.

Таким чином, з огляду вищевикладене, суд вважає за необхідне вважати належним відповідачем по даній справі правонаступника Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ().

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Деменкова Є.С. в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав заяву в якій зазначив про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, на задоволенні позову наполягав.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду у Донецькій області, який був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки він суд не повідомив.

З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.8-9).

Згідно з свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 19.05.2021 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) складено відповідний актовий запис № 863. (а.с.10)

05 серпня 2021 року приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Моісеєнко Н.В. було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії за період з 06.06.2018 року по 31.07.2018 року в сумі 18847,60 грн., яка належала померлому ОСОБА_3 відповідно до листа «Про надання інформації на ОСОБА_3 № 0500-1515-8/25636 відділу обслуговування громадян № 12 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області від 30.06.2021 року ( а.с.12).

Відповідно до довідки ГУ ПФУ в Донецькій області про розмір призначеної і фактично виплаченої пенсії ОСОБА_3 , особовий рахунок НОМЕР_2 , йому за життя залишились невиплаченими суми пенсії: за лютий 2018 року 10 280,51 грн, березень 2018 року- 70,85 грн, квітень 2018 року 70,85 грн, травень 2018 року -70,85 грн, червень 2018 року 10 280,51 грн., липень 2018 року 10 280,51 грн, а всього 31 054, 08 грн. ( а.с.51).

У своєму відзиві ГУ ПФУ в Донецькій області вказує, що на запит нотаріуса щодо розміру недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_3 інформація була надана з урахуванням ст. 46 Закону України № 1058, а саме за період з 06.06.2018 по 31.07.2018, розмір якої складає 18 847,60 грн. Загальний борг з пенсійних виплат ОСОБА_3 за період з 01.02.2018 по 31.07.2018 становить 31 054,08 грн.

Таким чином встановлено, що загальна сума недоотриманої спадщини у вигляді пенсійних виплат після смерті ОСОБА_3 складає 31 054,08 грн., які відповідач відмовляється виплатити спадкоємцю померлого пенсіонера.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України(далі - ЦК України) визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Таким чином, аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплат до пенсії).

Крім того, зміст ч.3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 1227 ЦК України також узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Суд звертає увагу на те, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч. ч. 2 та 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Таким чином, суд дійшов висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування норм ст. 46.

Як встановлено судом, відповідачем утримується належне позивачеві спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати в розмірі 31 054,08 грн., нарахованої пенсіонеру ОСОБА_3 і не виплаченій йому за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивача.

Тим самим відповідач порушує право власності позивача на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту способом примусового виконання обов`язку в натурі, тобто стягнення її на користь позивача.

З огляду на викладене, та враховуючи, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Щодо заявленого позову до співвідповідача Бахмутського-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій облаcті суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно ч. 4 ст.91 ЦКУ цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. За приписами ч.1 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Згідно ч.5 ст.104 ЦКУ юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з ст. 47 ЦПК здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді мають юридичні особи. Згідно ст.48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Дієздатність юридичної особи зберігається до її припинення.

Судом встановлено, що Переліком територіальних органів Пенсійного фонду України, які реорганізуються шляхом приєднання, який є додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2020 року № 925, визначено, що до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у тому числі, приєднується Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного Фонду України Донецької області.

Відповідно до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Бахмутсько-Лиманське ОУ ПФУ Донецької області знаходиться в стані припинення з 10.11.2020 (запис 003005066).

З 01.06.2021 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області є правонаступником Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області.

Таким чином, з огляду вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову до вказаного позивачем відповідача Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

За змістом статті 9 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до судових витрат. Визначення розміру витрат та порядок їх розподілу між сторонами здійснюється на підставі ст.ст. 137, 141 ЦПК України.

Згідно з ч. 1-6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з вимогами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді представником позивача - адвокатом Деменковою Є.С. був наданий договір № 119 від 11 серпня 2021 року про надання правової допомоги (а.с.15-16), ордер серії ДН № 144443 від 11.08.2021 року (а.с.18), розрахункова квитанція № 119/08 на суму 4 908,00 грн., у тому числі 908,00 грн. судовий збір ( а.с.19).

Таким чином, позивачем документально доведено, що позивачем понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, платіжні документи про оплату таких послуг.

На адресу суду від представника відповідача 09.02.2022 року надійшов відзив, в якому відповідач, зокрема, просить відмовити у стягнення витрат на правову допомогу та зазначає, що у ПФУ відсутні кошти на сплату судових витрат, так як ПФУ являється неприбутковою організацією, та вимоги позивача про стягнення судових витрат являються неправомірними.

На адресу суду від представника позивача адвоката Деменкової Є.С. 21.02.2022 надійшла заява, в якій вона заперечує про зменшення витрат на правову допомогу, та вважає гонорар у розмірі 4000 грн. законним і справедливим, з урахуванням реальності виконаних дій.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2021 року в справі № 160/6899/20 суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд вважає, що з урахуванням обставин справи, враховуючи її значення для позивача, категорію справи, яка розглядалась судом у загальному позовному провадженні, невизнання відповідачем позову, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, ту обставину, що розгляд справи судом проведено без участі сторін, за їх письмовими заявами, а також з урахуванням принципів пропорційності, співмірності та розумності судових витрат, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги представника позивача - адвоката Деменкової Євгенії Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Бахмутського-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій облаcті, Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої спадщини у вигляді пенсійних виплат задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () на користь ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , в сумі 31 054 (тридцять одна тисяча п`ятдесят чотири) грн. 08 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору 908 (дев`ятсот вісім) грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 ( три тисячі ) грн.

В задоволенні позову до Бахмутського-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій облаcті про стягнення недоотриманої спадщини у вигляді пенсійних виплат - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: Деменкова Євгенія Сергіївна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, .

Суддя Н.М. Рибкіна

21.02.2022