Єдиний унікальний номер 341/2486/21
Номер провадження 2/341/144/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув у порядку загального позовного провадження без участі сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Більшівцівської селищної ради про визнання права власності.

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Більшівцівської селищної ради, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_4 . Заповіт батько не складав. Позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, однак перешкодою у нотаріальному оформленні є відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

З огляду на викладене, позивач просить суд визнати за ним право на спадкове майно за законом після смерті спадкодавця - його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме право на земельну частку (пай), яка розташована на території Більшівцівської селищної ради, розміром 66,42 в умовних кадастрових гектарах, що на день смерті належала ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0049062, який зареєстрований 28 березня 2000 року за № 81 у книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай).

Ухвалою суду від 14 січня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03 лютого 2022 року, яке відкладене на 21 лютого 2022 року.

У підготовче засідання 21 лютого 2022 року сторони не з`явились.

Позивач ОСОБА_1 через канцелярію суду 21 лютого 2022 року подав заяву, у якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позові та просить суд їх задоволити (а. с. 49).

Відповідач ОСОБА_3 31 січня 2022 року надіслав заяву, у якій просить справу розглядати без його участі, оскільки з`витись в судове засідання не має можливості. Позов визнає повністю. На спірне спадкове майно не претендує (а. с. 34).

Відповідачка ОСОБА_2 18 лютого 2022 року подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі. Позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позову (а. с. 44).

Представниця відповідача Більшівцівської селищної ради 31 січня 2022 року подала до суду заяву, у якій просить справу розглядати без участі представниці Більшівцівської селищної ради, не заперечує щодо задоволення позовних вимог (а. с. 31).

Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт 1 частини третьої статті 223 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, оскільки такі повідомлені належним чином про судове засідання, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавали, просили розгляд справи здійснювати без їхньої участі (а. с. 31, 34, 44, 49).

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами загального позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, суд установив наступні фактичні обставини у справі.

Згідно зі змістом наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане повторно 18 червня 2021 року Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), підтверджується, що батько позивача спадкодавець ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 8).

Заповіт від імені ОСОБА_4 не складався і не посвідчувався (а. с. 15).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на майно. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач - ОСОБА_1 та відповідачі - ОСОБА_3 й ОСОБА_2 . Проте відповідачі спадщину після смерті батька не прийняли.

Відповідно до довідки від 21 грудня 2021 року № 271, виданої Кукільницьким старостинським округом Більшівцівської селищної ради, спадкодавець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав один за адресою: с. Яблунів Галицького району Івано-Франківської області. Після смерті ОСОБА_4 позивач ОСОБА_1 вступив в управління та володіння спадковим майном за законом (а. с. 16).

Те, що позивач є сином спадкодавця ОСОБА_4 , підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 07 вересня 1970 року, де у графі батько записано « ОСОБА_4 » (а. с. 9).

Згідно з копією довідки від 21 грудня 2021 року № 271, виданої Кукільницьким старостинським округом Більшівцівської селищної ради, спадкодавець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент смерті проживав один за адресою: с. Яблунів Галицького району Івано-Франківської області. Після смерті ОСОБА_4 в управління та володіння спадковим майном за законом вступив його син ОСОБА_1 (а. с. 16).

На підставі рішення Яблунівської сільської Ради народних депутатів від 31 березня 1995 року за спадкодавцем ОСОБА_4 числиться право на земельну частку (пай), яка розташована на території Більшівцівської селищної ради, розміром 66,42 в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ІФ -03, реєстраційний № 36-81 (старого зразка), який згодом замінений на сертифікат від 28 березня 2000 року серії ІФ 0049062, про що в журналі реєстрації виданих сертифікатів під номером № 81 зроблено відповідний запис (а. с. 11-12).

Позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав.

З постанови державного нотаріуса Галицького районного нотаріального округу Кіщук Л. І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 грудня 2021 року убачаться, що на майно спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та на день смерті був зареєтрований і проживав за адресою: с. Яблунів Галицького району Івано-Франківської області, свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) спадкоємцю ОСОБА_4 не може бути видано через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно (а. с. 14).

Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців.

Враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_4 помер до набрання чинності Цивільним Кодексом України, а саме до 01 січня 2004 року, тому, відповідно до ст. 5 ЦК України, до даних правовідносин необхідно застосовувати норми Цивільного Кодексу УРСР 1963 року, який регулював відносини спадкування на момент смерті спадкодавиці.

Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до частини першої та другої статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно з приписами частини першої статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до частини другої статті 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР визначалося, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Частиною першою статті 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно з пунктом 5 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Статтею другою вищевказаного Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією.

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Абзацами 17 та 18 пункту 3.5. листа Вищого спеціалізованого суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 передбачено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифіката на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців до суду з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Суд установив та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом на спадкове майно, зокрема, на земельну частку (пай), розміром 66,42 в умовних кадастрових гектарах, яка на день смерті належала його батькові ОСОБА_4 . Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно не встановлено, оскільки відповідачі не претендують на вищевказану земельну частку (пай), позов визнають (а. с. 34, 44).

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, після смерті спадкодавця позивач як спадкоємець за законом успадковує право на цю спірну земельну ділянку.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За вказаних обставин суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, коло спадкоємців та склад спадкового майна, після померлого ОСОБА_4 , той факт, що спадкодавець за життя отримав правовстановлюючий документ - сертифікат на право на земельну частку (пай), то таке право переходить до позивача.

Таким чином, позов підлягає задоволенню з визнанням за позивачем у порядку спадкування за законом права на земельну ділянку.

Визнання відповідачами пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень частини шостої статті 259, частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини четвертої статті 268 УПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 200, 206, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Більшівцівської селищної ради про визнання права власності задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця - його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай), яка розташована на території Більшівцівської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області (колишньої території Яблунівської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області), розміром 66,42 в умовних кадастрових гектарах, що на день смерті належала ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право на земельну часту (пай) Серії ІФ № 0049062, який зареєстрований 28 березня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за № 81.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22 лютого 2022 року.

Сторони:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

відповідач: Більшівцівська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, місцезнаходження: вул. Вічевий майдан, 1, смт. Більшівці, Івано-Фрнківський район, Івано-Франківська область, .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ