Справа № 182/552/20
Провадження № 2/0182/851/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2022 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Рибакової В.В.,

при секретарі - Шалівській А.С.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом (а.с.1-3) посилаючись на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з: 12/26 частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , яка належало йому на підставі договору купівлі-продажу від 01.07.1975 року, посвідченого Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 2686; земельної ділянки загальною площею 0,0443 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :03:093:0141, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 30.04.1996 року.

За життя батько заповіту не склав. Вона, як донька померлого, відноситься до першої черги спадкоємців за законом. Також, спадкоємцем першої черги після смерті батька є її рідна сестра ОСОБА_2 . Вони разом з сестрою своєчасно звернулися до державного нотаріуса Другої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за законом, але на даний час її сестра не претендує на зазначену спадщину і не бажає її оформляти. 02.12.2019 року вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 , оскільки нотаріусом виявлені розбіжності адреси вищезазначеного житлового будинку та земельної ділянки. Крім того, її рідна сестра ОСОБА_4 вирішила не приймати вказану спадщину, але в передбачений законом строк свою заяву про прийняття спадщини не відкликала.

Зазначає, що 12/26 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 01.07.1975 року посвідченого Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 2686. Інші 14/26 частин вказаного житлового будинку з надвірними будівлями зареєстровано за ОСОБА_5 .

Земельна ділянка площею 0,0443 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :03:093:0141, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_3 . Тобто під час приватизації вказаній земельній ділянці було присвоєно інші адресу, але фактично спірна земельна ділянка знаходиться за однією адресою з житловим будинком. За картографічними даними, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 не існує.

Крім того, в свідоцтві про смерть батька, його прізвище зазначено « ОСОБА_6 », в свідоцтві про народження її дошлюбне прізвище російською мовою зазначено « ОСОБА_6 », але при перекладі прізвища на українську мову прізвище було перекладено як « ОСОБА_7 ». Зазначає, що вона фактично прийняла спадщину після смерті батька, оскільки проживала та була зареєстрована з ним до дня його смерті, доглядала його, а після смерті поховала його.

На підставі викладеного просить суд встановити факт, що ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 є її батьком та визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька право власності на 12/26 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку площею 0,0443 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :03:093:0141.

Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.02.2020 року (а.с.52,53) позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження; відкрито провадження по справі; почато підготовче провадження.

Ухвалою суду від 16.04.2020 року (а.с.105,106) відмовлено ОСОБА_2 у прийнятті визнання позову і продовжено судовий розгляд. Клопотання ОСОБА_8 про виклик свідків задоволено частково. Закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву, в якій просила розглянути позовну заяву без її присутності, а також задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.125,127).

Відповідач ОСОБА_2 з позовом ознайомлена, надала до суду заяву в якій зазначила, що ознайомившись з позовною заявою, не заперечує проти задоволення позову, що нею були надані пояснення на попередньому судовому засіданні, погоджується з позовними вимогами позивача в повному об`ємі та просить розглянути справу без її присутності (а.с.123).

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, допитавши свідків, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1217, 1258 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його чмерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище російською мовою « ОСОБА_6 ») народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 та в її свідоцтві про народження батьками записані російською мовою « ОСОБА_9 » та « ОСОБА_10 » (а.с.9). Однак в свідоцтві про смерть батько записаний як ОСОБА_3 (а.с.8), дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 7 від 16.04.2019 року (а.с.10,81), позивач 19.12.1984 року уклала шлюб з ОСОБА_11 та після реєстрації шлюбу її прізвище було змінено на « ОСОБА_12 ». Згідно вказаного Витягу дошлюбне прізвище позивача - « ОСОБА_7 ». Встановлення факту родинних відносин позивачу необхідно для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька ОСОБА_3 .

У суду не викликає сумніву те, що ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно доводиться батьком позивачу ОСОБА_1 , оскільки дані обставини підтверджуються вищевказаними матеріалами справи, фотокартками з домашнього архіву родини (а.с.31,32) та знайшли своє підтвердження в показаннях свідків.

Опитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 підтвердила, що померлий ОСОБА_3 є батьком її матері ОСОБА_1 (позивача по справі) та доводиться їй дідом. Відповідач ОСОБА_2 є її тіткою. Також зазначені обставини підтвердила відповідач ОСОБА_2 , яка за своєю згодою, також була опитана судом в якості свідка.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає можливим встановити юридичний факт, що позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нікополі.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , відкрилася спадщина на наступне майно:

- 12/26 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу від 01.07.1976 року посвідченого нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Новіковою Н.В. за реєстровим № 2686 (а.с.11,12). Зазначене також підтверджується відповіддю Комунального підприємства «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 752 від 18.04.2019 року, № 242 від 02.03.2020 року (а.с.18);

- земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0443 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП від 30.04.1996 року, виданого згідно рішення Нікопольської міської Ради народних депутатів від 19.04.1996 року № 272 (а.с.20,41).

Право власності спадкодавця на зазначену земельну ділянку підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 11.10.2019 року (а.с.21-23), з якого також вбачається, що вказана земельна ділянка має кадастровий номер :03:093:0141 (а.с.21-23), відповіддю Міськрайонного управління у Нікопольському районі та м. Нікополі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №9-4-0.171-86/120-20 від 05.03.2020 року (а.с.122) та іншими матеріалами справи (а.с.24,25).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 195655394 від 08.01.2020, № 298491486 від 08.02.2022 (а.с.135), відсутні відомості щодо земельної ділянки кадастровий номер :03:093:0141.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 195652926 від 08.01.2020 року (а.с.26), № 201437999 від 24.02.2020 року (а.с.55,56), № 298488489 від 08.02.2022 року (а.с.131,132), вбачається, що власником інших 14/26 часток у праві спільної часткової власності є ОСОБА_5 .

За життя ОСОБА_3 заповіту не склав, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 596222502 від 27.02.2020 року (а.с.64,65).

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 є його діти - позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_14 (а.с.9,94,95).

З відповіді Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), що надійшла на запит суду, вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , який до дні смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 , заведена спадкова справа № 712/2004 (а.с.61). Вказане підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 59622470 від 27.02.2020 року (а.с.62).

З копії спадкової справи № 712/2004 заведеної після смерті ОСОБА_3 (а.с.66-86), вбачається, що відповідач ОСОБА_15 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_16 ) (а.с.94,95) звернулася 30.09.2004 року до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.67). 03.04.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадщину після смерті батька ОСОБА_3 вона прийняла фактично (а.с.69,74 на звороті).

02.12.2019 року постановою державного нотаріуса Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Балашової В.М. (а.с.30,86) позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з розбіжностями у документах, які посвідчують право власності на спадкове майно, а саме 12/26 часток житлового будинку з надвірними будівлями, згідно договору купівлі-продажу від 01.07.1975 року, реєстровий № 2686, посвідченого Другою нікопольською державною нотаріальною конторою, знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а земельна ділянка передана у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно Державного акта від 30.04.1996 року ДП 000000 та у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 11.10.2019 року частка земельної ділянки не зазначена. Крім того, зазначено, що ОСОБА_1 претендує отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно в цілому, але спадщину прийняла і дочка померлого, ОСОБА_15 , яка станом на час звернення ОСОБА_1 на спадщину не претендує, але в передбачений законом термін, відповідно до ст. 1270 ЦК України, свою заяву про прийняття спадщини не відкликала.

Як вже зазначалося, спадкодавцю ОСОБА_3 належали 12/26 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу від 01.07.1976 року посвідченого нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Новіковою Н.В. за реєстровим № 2686.

Згідно довідки квартального комітету № 25 від 10.12.2019 року № 119, померлий ОСОБА_3 до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним за вказаною адресою проживали та були зареєстровані донька ОСОБА_1 та онука ОСОБА_13 (а.с.19), що також підтверджується довідкою наявною в спадковій справі (а.с.74 на звороті).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3 у відповідності до ч.3 статті 1268 ЦК України, якою встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 298489107 від 08.02.2022 року відсутні відомості щодо об`єкту нерухомості житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.133).

В свою чергу земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0443 га, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП від 30.04.1996 року, виданого згідно рішення Нікопольської міської Ради народних депутатів від 19.04.1996 року № 272 має адресу - АДРЕСА_1 . Як вже зазначалося, право власності на вказану земельну ділянку також підтверджується відповіддю Міськрайонного управління у Нікопольському районі та м. Нікополі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №9-4-0.171-86/120-20 від 05.03.2020 року (а.с.122).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 298491835 від 08.02.2022 року відсутні відомості щодо об`єкту нерухомості земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № :03:093:0141 (а.с.134). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 298491486 від 08.02.2022 року відсутні відомості щодо об`єкту нерухомості земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № :03:093:0141 (а.с.134).

У суду не викликає сумніву факт належності спадкодавцю спірного спадкового майна.

Згідно ч.3 ст.1225 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_3 та прийняла спадщину фактично у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що відповідач у визначений законом строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та у визначений законом строк її не відкликала, тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача частково, визнавши за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на 6/26 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,0443 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :03:093:0141.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, оскільки, як зазначалося вище відповідач ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7 ) 30.09.2004 року звернулася до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 та видачу свідоцтва про право на спадщину і у визначений законом строк цю заяву не відкликала.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. ст.15, 16, 321, 386, 392, 1216, 1217, 1220, 1223, 1261, 1268, 1270, ЦК України, ст. ст. 12,13,76-78,81,89,259,263-265,268,280,315 ЦПК України, 1225 ЗК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Нікополь, Дніпропетровської області є донькою ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нікополі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 6/26 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нікополі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0443 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :03:093:0141, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нікополі.

В іншому відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. В. Рибакова