Справа № 565/1580/21
Провадження № 2/565/118/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

01 березня 2022 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бренчук Г.В., за участю секретаря судового засідання Щур Н.О., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до Кузнецовського міського суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження його майна.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 26 квітня 2021 року ОСОБА_3 , керуючи належним йому автомобілем по вул. Теплична в м. Вараш на автомийці під час руху заднім ходом не впевнився у відсутності перешкоди та зачепив дзеркалом заднього виду шланг-пантограф поворотний даної авто мийки. В результаті даної дорожньої-транспортної пригоди пошкоджено конструкцію авто мийки, яка належить позивачу, чим спричинено для нього матеріальну та моральну шкоду. Просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь майнову шкоду в сумі 74 092 грн. 00 коп. та моральну шкоду в сумі 10 000 грн. 00 коп.

Ухвалою Кузнецовського міського суду від 13 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи призначено на 20 січня 2022 року.

20 січня 2022 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Бренчук Г.В. у нарадчій кімнаті по розгляду кримінальної справи № 566/1640/19.

Ухвалою Кузнецовського міського суду від 11 лютого 2022 року розгляд справи відкладено на 01 березня 2022 року.

Позивач, будучи повідомленим про час, дату та місце розгляду справи у порядку визначеному ЦПК України, у судове засідання не з`явився,

Представник позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Проти заочного вирішення справи не заперечила.

Відповідач, будучи повідомленим про час, дату та місце розгляду справи у порядку визначеному ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.

Враховуючи наведене, судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_2 є власником автомийки самообслуговування на 4 поста, яка розташована в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 61691774.

Згідно постанови Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 червня 2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124,122-4 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн. Вказана постанова набрала законної сили 13 липня 2021 року.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У постанові зазначено, що ОСОБА_3 26 квітня 2021 року керуючи належним йому автомобілем марки «Mercedes-Benz» (д.н.з. НОМЕР_1 ) по вул. Теплична в м.Вараш Рівненської області на автомийці Н2О під час руху заднім ходом не впевнився у відсутності перешкоди та зачепив дзеркалом заднього виду шланг - пантограф поворотний. В результаті ДТП автомобіль марки «Volkswagen Transporter» отримав механічні пошкодження, а також пошкоджено конструкцію автомийки. Після цього ОСОБА_3 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, чим порушив вимоги п.2.10 А ПДР України.

28 квітня 2021 року позивач (замовник) та ТОВ «Варашрембуд» (підрядник) уклали договір підряду № 23/04 за умовами якого замовник доручає, приймає та оплачує, а генпідрядник на власний ризик забезпечує відповідно до проектно-кошторисної документації (проектних рішень) та умов договору надання послуг по об`єкту «Потоний ремонт обладнання автомийки по дорозі Теплична 1-а». Перелік робіт, що виконуються генпідрядником за видами та об`ємами, визначаються у проектній документації та кошторисом підписаним двома сторонами.

У п.3.1 договору зазначено, що договірна ціна є приблизною, динамічною на весь обсяг робіт, визначається на основі розрахунку (договірна ціна та локальний кошторис) і складає 74 092 грн. 00 коп.

Згідно локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1 вартість поточного ремонту обладнання автомийки по дорозі Теплична 1-а складає 74 092 грн. 00 коп.

21 травня 2021 року замовник та підрядник підписали акт приймання виконаних будівельних робіт № 23/04.

З метою врегулювання з відповідачем питання про відшкодування шкоди позивач направив відповідачу вимогу від 23 вересня 2021 року у якій просив сплатити на його користь майнову шкоду в сумі 74 092 грн. 00 коп. завдану внаслідок пошкодження автомийки самообслуговування та моральну шкоду в сумі 10 000 грн. 00 коп. Конверти із вимогою, яка направлялась відповідачу повернулись позивачу з відміткою про невручення, причина невручення «адресат відсутній за вказаною адресою» та «адресат відмовився».

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди (ч. 3 ст. 386 ЦК України).

Відповідно до положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частина друга статті 1166 ЦК встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини.

Відповідно до ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення ушкодженої речі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Беручи до уваги принципи змагальності та диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Позивач подав суду докази, що підтверджують факт завдання шкоди його майну відповідачем та розмір завданої шкоди.

Встановивши, що майну, позивача, з вини відповідача завдано шкоди, суд прийшов до висновку про задоволення позову в частині відшкодування 74 092 грн. 00 коп. майнової шкоди за рахунок відповідача.

Згідно з п.п.1, 2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає : у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до ч.ч.3-5 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 9 постанови №4 пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року встановлено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В обґрунтування позовної вимоги про стягнення 10 000 грн. 00 коп. моральної шкоди позивач зазначає, що у зв`язку з винними діями відповідача, що призвели до пошкодження майна йому було спричинено не лише матеріальну, а й моральну шкоду. Він втратив спокій та душевну рівновагу через нервові хвилювання, які пов`язанні з пошкодженням майна, що призвело до простою конструкції та неотримання доходу від роботи такої конструкції автомийки. Стверджує, що для відновлення стану здоров`я змушений і на даний час прикладати багато зусиль.

На думку суду, позивачем не наведено достатніх підстав та не підтверджено в ході судового розгляду, що саме послугувало для визначення моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.

Зважаючи на характер страждань, обсяг заподіяної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення в розмірі 2 000 грн.

За правилами ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору.

Керуючись статтями 264, 265, 268, 280, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 74 092 грн. 00 коп. майнової шкоди, 2 000 грн. 00 коп. моральної шкоди, 830 грн. 67 коп. витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Повне рішення складено 01 березня 2022 року.

Суддя Г.В.Бренчук