Справа № 462/887/22
УХВАЛА

21 лютого 2022 року Залізничний районний суд м Львова у складі головуючого судді Галайко Н. М., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Квак Вадима Васильовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група Лекс», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Квак В. В., 18.02.2022 року звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Фінансово-правова група Лекс», у якому просить визнати виконавчі написи нотаріуса, вчинені 13.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О. О. та зареєстрованих у реєстрі за № 1670, № 1671, № 1687 та № 1672 такими, що не підлягають виконанню.

Також представник позивача ОСОБА_1 адвокат Квак В. В., 18.02.2022 року подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі вказаних виконавчих написів.

Суд дослідивши матеріали заяви, зазначає, що вона підлягає поверненню заявнику, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 6 ст. 151 ЦПК України, до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Звертаючись до суду з даною заявою, представник позивача зазначає про те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Зазначені доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки предметом позову, про забезпечення якого просить представник позивача, є визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчі написи нотаріуса.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Враховуючи наведене, на правовідносини, що виникають з приводу визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню, норми ЗУ «Про захист прав споживачів» не поширюються.

Аналогічний висновок зроблено у постанові ВС по справі № 638/6060/18 від 12.08.2020 року.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 02.10.2019 року у справі № 640/2755/16-ц, Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору. Крім того, щодо сплати судового збору висновок у постанові ВС по справі № 638/6060/18 від 12.08.2020 року є пріоритетним як за датою постановлення, так і за правовим змістом щодо даного виду спорів.

Таким чином, суд відхиляє доводи позивача про те, що позов стосується захисту прав споживача, а тому заява про забезпечення позову підлягає оплаті судовим збором.

Відповідно до п. 4. ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову фізичною особою складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 10 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що подану заяву про забезпечення позову слід повернути заявнику, оскільки її подано без додержання вимог визначених ст. 151 ЦПК України.

Керуючись ст. 151, 153, 259-261, 268, 353-355 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Квак Вадима Васильовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група Лекс», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Н. М. Галайко