У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2022 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лещенко О.В.

при секретарі - Конончуку Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» звернулось до суду з даною заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення суду від 23.12.2014 року у справі № 758/12253/14-ц, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання..

Свої вимоги представник заявника обґрунтовує тим, що оскільки відбулось відступлення права вимоги за кредитними договорами, на підставі договору № 8/МК/КА/74/2008-980 від 17.07.2008 року просить суд замінити сторону виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду від 23.12.2014 року у справі № 758/12253/14-ц, а саме ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника «ФК Форт». Заявник зазначає, що при перевірці матеріалів кредитної справи виявлено відсутність виконавчого листа, що свідчить про його втрату, що стало однією з підстав пропуску строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання, а також просить видати дублікат виконавчого листа та поновити строк для пред`явлення виконавчого документа для пред`явлення до виконання.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили, а тому відповідно до ч.3 ст. 442 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути питання про заміну сторони виконавчого провадження за відсутності вказаних осіб.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Подільського районного суду м.Києва від 23.12.2014 року в цивільній справі № 758/12253/14-ц задоволено позов ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу.

05.02.2021 року Подільський районний суд міста Києва постановив ухвалу, про заміну стягувача ПАТ «КБ «НАДРА» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвест Хаус».

05.11.2020 року між ТОВ «ФК «Інвест Хаус» та ТОВ «ФК Форт» укладено договір № б/н про відступлення прав вимоги, відповідно до якого відбулось відступлення прав вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № 8/МК/КА/74/2008-980 від 17.07.2008 року, укладеного між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Таким чином, внаслідок укладення вказаного договору ТОВ «ФК Форт» стало правонаступником ПАТ «КБ «Надра».

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення «Конституційного Суду України від 25.04.2012 року №11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Вказана правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 04.12.2018 року у справі №5011-33/18786-2012, Постанові Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі №327/378/16-ц, Постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №2-н-148/09.

Відповідно до ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч.5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Враховуючи, що відповідно до вищевказаного договору право вимоги перейшло до ТОВ «ФК Форт», що в свою чергу є підставою правонаступництва у виконавчому провадженні, суд вважає за необхідне замінити стягувача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» на правонаступника ТОВ «ФК Форт» у виконавчому провадженні з виконання рішення суду від 23.12.2014 року у справі № 758/12253/14-ц на правонаступника ТОВ «ФК Форт».

Щодо вимоги заявника провидачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення до виконання, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, тому суд відповідно до ч. 1ст. 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Обставини вказані стягувачем в заяві свідчать про наявність обставин, які не залежали від волі стягувача та заважали йому вчасно звернутись до державного виконавця для примусового виконання рішення суду, а тому суд приходить до висновку, що строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущений з поважних причин.

Відтак, суд вбачає підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно з п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року в справі N 2-1053/10 (провадження N 61-18169св18) зроблено висновок про те, що "оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист".

У постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі N -543/11 викладено висновок, що під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого документа суд зобов`язаний з`ясувати, чи є рішення чинним та не було скасовано, чи виконано рішення повністю або частково, чи не призведе видача дубліката виконавчого документа до отримання стягувачем неналежного; також суд має встановити, за яких обставин та ким втрачено виконавчий лист.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі N 2-836/11 (провадження N 14-308цс19) зроблено висновок, що "стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону N 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу "Перехідні положення" ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви".

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оскільки вимоги про поновлення строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання задоволені, то слід задовольнити вимоги про видачу дублікату виконавчого листа відсутні.

Враховуючи вищевикладена, заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 442 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження з примусового виконання рішення Подільського районного суду м.Києва від 23.12.2014 року в цивільній справі № 758/12253/14-ц, за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу, а саме на ТОВ «ФК Форт».

Видати дублікати виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя О.В. Лещенко