22-ц/804/267/22
266/6281/19

П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 266/6281/19

Номер провадження 22-ц/804/267/22

17 лютого 2022 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.

суддів Зайцевої С.А., Мальцевої Є.Є.

сторони:

позивач Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»

відповідач ОСОБА_1

розглянув у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 листопада 2021 року, ухвалене у складі судді Курбанової Н.М., повний текст якого складено 08 листопада 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2019 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі: АТ «ПУМБ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що на підставі кредитного договору від 05 серпня 2011 року № 7022, Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» (надалі: АТ «Банк Ренесанс Капітал»), правонаступником якого є АТ «ПУМБ», було надано ОСОБА_1 кредит у розмірі 29 259,70 грн. З огляду на те, що свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним ОСОБА_1 належним чином не виконувала, в неї утворилась заборгованість, яка станом на 23 липня 2019 року становить 31 197,50 грн та складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 16 424,16 грн, заборгованості за відсотками в сумі 14 733,34 грн та штрафних санкцій у сумі 40,00 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором від 05 серпня 2011 року №7022, яка утворилась станом на 23 липня 2019 року у загальному розмірі 31 197,50 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 листопада 2021 року позов АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» суму заборгованості за кредитним договором від 05 серпня 2011 року № 7022 в розмірі 31 157,50 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 16424,16 грн, заборгованості за відсотками в сумі 14733,34 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Розподілено судові витрати та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» судовий збір у розмірі 1918, 50 грн.

Задовольняючи частково позов, місцевий суд виходив з того, що, оскільки відповідачка належним чином не виконувала узяті на себе зобов`язання за кредитним договором від 05 серпня 2011 року №7022, з неї на користь АТ «ПУМБ», яке є правонаступником кредитора АТ «Банк Ренесанс Капітал», підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 31 197,50 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 16424,16 грн та заборгованості за відсотками в сумі 14733,34 грн.

Ухвалюючи рішення в частині відмови у стягнення з відповідачки на користь позивача штрафних санкцій, місцевий суд виходив з того, що банк, звертаючись з цими позовними вимогами не зазначив період, за який нараховані штрафні санкції, що позбавляє суд можливості вирішити питання про застосування ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», якою на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі відповідачка, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати.

Скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано те, що позивачка дійсно уклала з АТ «Банк Ренесанс Капітал» кредитний договір, на підставі якого користувалась кредитними коштами, проте, у договірних відносинах з позивачем ОСОБА_1 не перебувала, кредит в даній банківській установі не отримувала. При цьому скаржниця посилалась на те, що не отримувала документів про переуступку боргу АТ «Банк Ренесанс Капітал», що виключає можливість стягнення з неї боргу у безспірному порядку. Судом не надано належної оцінки тому, що строк користування кредитними коштами складає 36 місяців, тобто кредитний договір, укладений між відповідачкою та АТ «Банк Ренесанс Капітал» діяв до 05 серпня 2014 року. Кредитний ліміт банком неодноразово збільшувався, проте вона отримувала лише його частину. Вважає, що банком не надано первісних документів про отримання нею сум кредитних коштів. Усі надані позивачем докази щодо розміру її заборгованості мають протиріччя.

Доводи і заперечення інших учасників справи

Своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу АТ «ПУМБ» не скористалось.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Відповідно до вимог ч.13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення в частині задоволення позовних вимог відповідає зазначеним вимогам закону.

Рішення в частині відмови у стягненні штрафних санкцій не оскаржується, тому, в порядку ч.1 ст. 367 ЦПК України, апеляційним судом не перевіряється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

05 серпня 2011 року ОСОБА_1 підписала Пропозицію, адресовану АТ «Банк Ренесанс Капітал», щодо укладення договору карткового рахунку та договору страхування (оферти). Згідно зазначеної Пропозиції, ліміт овердрафту складає 2 000,00 грн. (п.2.3.), валюта кредиту - гривня (п.2.2.), процентна ставка за користування овердрафтом: 12% річних при здійсненні розрахункових операцій в торгівельно-сервісній мережі за рахунок коштів овердрафту (в межах ліміту); 24% річних при здійсненні інших дебетових операцій по рахунку за рахунок коштів овердрафту (в межах ліміту) та 24,00% річних за користування несанкціонованим овердрафтом (п. 2.6.) (т.1 а.с. 6).

Крім того, відповідачка підписала Загальні умови відкриття та порядку ведення карткового рахунку та договору страхування, які є невід`ємною частиною Пропозиції (оферти) від 05 серпня 2011 року № 7022 (т.1 а.с 7-8).

Відповідно до п.2.1 Загальних умов відкриття та порядку ведення карткового рахунку та договору страхування, банк зобов`язався відкрити рахунок і видати клієнту картку та протягом строку її дії забезпечувати можливість здійснювати операції з її використанням, надавати інші послуги згідно з Договором, а клієнт зобов`язується оплачувати послуги банку у відповідності до цього договору та чинних тарифів.

Пунктом 3.2.7, 3.2.8 Загальних умов відкриття та порядку ведення карткового рахунку та договору страхування, підписаних відповідачкою, клієнт зобов`язаний щомісячно здійснювати погашення заборгованості за овердрафтом, що виникла у розрахунковому періоді, шляхом поповнення рахунку на кожну розрахункову дату коштами у розмірі, що є не меншим мінімального платежу; щомісячно в повному обсязі сплачувати проценти за користування овердрафтом й несанкціонованим овердрафтом, нараховані штрафні санкції (за наявності), а також погашати іншу заборгованість, що виникла у розрахунковому періоді, шляхом поповнення рахунку на кожну розрахункову дату коштами у відповідному розмірі.

Згідно п. 1.1. Статуту АТ «ПУМБ», вбачається, що вказана банківська установа є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» і АТ «Банк Ренесанс Капітал», в результаті реорганізації останнього АТ «Банк Ренесанс Капітал» шляхом приєднання до Банку, згідно рішення загальних зборів акціонерів Банку (протокол № 68 від 14 березня 2015 року) та згідно рішення єдиного акціонера АТ «Банк Ренесанс Капітал» (рішення № 2 від 14 березня 2015 року) (т. 1 а.с.22-24).

З довідки АТ «ПУМБ» від 19 травня 2021року, вбачається, що при укладенні 05 серпня 2011 року ОСОБА_1 з АТ «ПУМБ» кредитного договору №7022 банком був встановлений кредитний ліміт у розмірі 2 000 грн; 30 січня 2012 року кредитний ліміт збільшений до 3 000 грн., 23 липня 2012 року до 4 000 грн., 26 листопада 2012 року до 4 200 грн, 21 березня 2013 року - до 6 200 грн, 22 липня 2013 року до 8700 грн, 19 жовтня 2013 року до 11 200 грн, 26 грудня 2013 року до 14 200 грн., 10 квітня 2014 року - до 16 200 грн, 30 вересня 2015 року кредитний ліміт зменшений до 15 685,98 грн. (т.1 а.с. 203).

Згідно з розрахунком заборгованості, наданим АТ «ПУМБ», станом на 23 липня 2019 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 05 серпня 2011 року № 7022 складає 31 197,50 грн., з яких: 16 424,16 грн. - заборгованість за кредитом; 14 733,34 грн. - заборгованість за відсотками; 40,00грн. - штрафні санкції (т.1., а.с.109-113).

З виписки за особовим рахунком ОСОБА_1 № НОМЕР_1 видно, що за весь час дії договору відповідачка активно користувалася кредитними коштами (здійснювала оплати за рахунок коштів овердрафту), періодично частково погашала борг перед банком, 10 січня 2017 року здійснила останній платіж у сумі 150,00 грн, призначення якого погашення заборгованості за відсотками за договором № 7022 від 05 серпня 2011р. (т.1 а.с. 167,115).

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У статті 641 ЦК України визначено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна зі сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно із статтею 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі, та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про те, що між АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є позивач, та відповідачкою було укладеного кредитний договір від 05 серпня 2011 року № 7022, умови якого ОСОБА_1 порушила, узяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала та своєчасно не сплачувала кредит, відсотки за користування ним, а тому правонаступник кредитора має право вимагати стягнення з останньої на свою користь суми основного боргу та відсотків.

При цьому доводи апеляційної скарги про те, що відсутні підстави для задоволення позову, з огляду на те, що відповідачкою був укладений кредитний договір з іншою банківською установою, а не з позивачем, є неспроможними, оскільки позивач АТ «ПУМБ» є правонаступником кредитора АТ «Банк Ренесанс Капітал», а тому до нього перейшли усі права первісного кредитора за кредитним договором, укладеним з відповідачкою, в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема і право вимагати стягнення заборгованості.

Аргумент відповідачки щодо закінчення строку кредитного договору через 36 місяців після його укладення, апеляційний суд також відхиляє, з огляду на те, що умовами договору строк його дії не був передбачений. При цьому, строк кредитування у п.2.4. Пропозиції відповідачки від 05 серпня 2011 року, у порушення вимог ч. 1 ст. 252 ЦК України, не визначений роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Цей пункт договору містить лише цифру «36».

З огляду на вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а також процентів за користування ними, розмір яких було погоджено сторонами кредитного договору .

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи відповідачки про те, що вона не отримувала кредит у розмірі збільшеного ліміту, оскільки ці доводи ОСОБА_1 спростовуються наданими позивачем розрахунком заборгованості відповідачки (т.1.а.с.109-113), виписками з її особового рахунку(т.1 а.с.114-167), історією по рахунку (т.1 а.с.216-218). Також, із зазначених документів вбачається, що банком були враховані усі суми, які вносила відповідачка в рахунок погашення кредиту та відсотків та на які посилалась в апеляційній скарзі,

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вимогами ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вищезазначене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалене у справі рішення суду першої інстанції - залишенню без змін з підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України

Керуючись ст. ст. 367, 374,375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 листопада 2021 року в частині вирішення позовних вимог Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення тіла кредиту та відсотків залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її прийняття.

Судді:

Повний текст постанови складено 17 лютого 2022 року.

Суддя: