Постанова

Іменем України

21 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 359/1563/20

провадження № 61-12806св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Варіація»,

треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «МСТ», ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2020 року у складі судді Борця Є. О. та постанову Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року у складі колегії суддів: Кулікової С. В., Желепи О. В., Олійника В. І.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Фірма «Варіація» про стягнення боргу за договором на будівництво приміщення котельні.

Позов мотивовано тим, що 26 грудня 2016 року ТОВ «Фірма «Варіація» уклала з ТОВ «Компанія МСТ» договір на будівництво приміщення котельні № КБ-02/16. За цим договором ТОВ «Компанія МСТ» зобов`язалась до 26 червня 2017 року виконати роботи з будівництва приміщення котельні по АДРЕСА_1 та передати замовнику завершений будівництвом об`єкт нерухомого майна, а ТОВ «Фірма «Варіація» зобов`язалась сплатити підряднику грошові кошти в розмірі

1 188 488,82 грн. У випадку неналежного виконання цього грошового зобов`язання ТОВ «Фірма «Варіація» зобов`язалась додатково сплатити пеню в розмірі 0,1 % від суми нездійсненого платежу за кожен день прострочення. В обумовлений договором строк ТОВ «Компанія МСТ» здійснила будівництво приміщення котельні по АДРЕСА_1 та передала замовнику завершений будівництвом об`єкт нерухомого майна. Однак ТОВ «Фірма «Варіація» ухиляється від добровільного виконання грошового зобов`язання.

29 вересня 2017 року ТОВ «Компанія МСТ» уклала з ОСОБА_2 договір про відступлення права вимоги № 1, за яким ТОВ «Компанія МСТ» відступила

ОСОБА_2 право вимоги до ТОВ «Фірма «Варіація» за договором на будівництво приміщення котельні № КБ-02/16 від 26 грудня 2016 року.

19 березня 2020 року ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_1 договір про відступлення права вимоги, за яким ОСОБА_2 відступив ОСОБА_1 право вимоги до ТОВ «Фірма «Варіація» за вказаним договором.

ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача на користь позивача суму основного зобов`язання в розмірі 1 188 488,82 грн, пеню в розмірі 1 115 991,01 грн, суму інфляційних нарахувань в розмірі 238 886,25 грн, суму трьох процентів річних в розмірі 92 107,88 грн.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2020 року залучено ОСОБА_1 в якості правонаступника позивача замість ОСОБА_2 до участі у розгляді даної цивільної справи.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2020 року залучено ТОВ «Компанія МСТ» та ОСОБА_2 в якості третіх осіб до участі у розгляді даної цивільної справи.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що об`єкт нерухомого майна не передавався у володіння ТОВ «Фірма «Варіація», право власності на приміщення котельні по АДРЕСА_1 так і залишилось не зареєстрованим, тому у відповідача не виник обов`язок здійснювати остаточний розрахунок за договором на будівництво приміщення котельні № КБ-02/16, укладеним 26 грудня 2016 року між ТОВ «Фірма «Варіація» та ТОВ «Компанія МСТ», а відтак відсутні підстави для стягнення з ТОВ «Фірма «Варіація» на користь позивача боргу по сплаті грошових коштів, пені, суми інфляції за час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2020 року залишено без змін.

Залишаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

28 липня 2021 року ОСОБА_1 через засоби поштового з?язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Касаційна скарга, мотивована тим, що судами неповно встановлено обставини, які мають значення для справи та не правильно встановлено обставини, що, в свою чергу, є наслідком необґрунтованої відмови у прийнятті одних доказів, неправильного дослідження та оцінки інших доказів, неправильного визначення правовідносин між сторонами.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах.

Доводи інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух касаційної скарги та матеріалів справи

Ухвалою Верховного Суду від 28 жовтня 2021 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

16 листопада 2021 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини справи

26 грудня 2016 року ТОВ «Фірма «Варіація» уклала з ТОВ «Компанія МСТ» договір на будівництво приміщення котельні № КБ-02/16.

Відповідно до пункту 1.1. договору підрядник (ТОВ «Компанія МСТ») зобов?язується виконати роботи з будівництва приміщення котельні за адресою: Україна, Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 52, згідно із затвердженою проектно-кошторисною документацією та передати замовникові (ТОВ «Фірма «Варіація») завершений будівництвом об`єкт у встановлений термін.

Замовник зобов`язується надати підряднику будівельний майданчик, забезпечити своєчасне фінансування будівництва, прийняти завершений будівництвом об`єкт і повністю сплатити вартість виконаних робіт у порядку і в розмірах, передбачених цим договором та додатками до нього (пункт 1.2. договору).

Загальний термін виконання робіт підрядником за цим договором становить

6 (місяців). Відповідно закінчений будівництвом об`єкт має бути передано підрядником замовникові не пізніше 26 червня 2017 року (пункт 2.1. договору).

Роботи підрядника вважаються виконаними від моменту закінчення будівництвом матеріальної споруди котельні та передання підрядником замовникові відповідної документації, що дозволяє замовникові прийняти роботи та експлуатувати об`єкт за призначенням (пункт 2.4. договору).

Відповідно до пункту 4.1. договору загальна ціна цього договору складається з витрат підрядника та вартості робіт, що виконуються підрядником за цим договором і на момент його підписання сторонами визначена сумою 1 250 000 грн, що за курсом НБУ еквівалентно 47 583,00 долари США.

Замовник зобов`язується здійснити авансову оплату робіт за цим договором в розмірі 70 відсотків від ціни договору, визначеної пунктом 4.1 договору, не пізніше 31 грудня 2016 року.

Остаточний розрахунок з підрядником здійснюється протягом 5 робочих днів від дати підписання Акта про передання закінченого будівництвом об`єкта замовникові (пункт 4.4. договору).

Згідно пунктів 5.1.-5.3 договору здавання-приймання виконаних робіт оформлюється актами приймання-передачі, підписаними обома сторонами, які подаються підрядником замовнику. Здавання-приймання закінченого будівництвом об`єкта оформлюється актом, дата підписання якого сторонами визначається момент передачі об`єкта у власність замовника. Замовник зобов`язаний прийняти роботи, виконані підрядником, не пізніше 5 календарних днів з дня отримання від підрядника акта виконаних робіт.

Відповідно до підпункту 8.1.2. пункту 8.1 договору за несвоєчасне здійснення розрахунків замовник сплачує підряднику пеню із розрахунку 0,1 відсотка від суми нездійсненого платежу на користь підрядника за кожен день розстрочення.

Згідно акту надання послуг № 17 від 27 лютого 2017 року, підписаного лише представником виконавцем ТОВ «Компанія «МСТ», виконавцем були проведені такі роботи: будівництво приміщення котельні в м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 52. Загальна вартість робіт з ПДВ - 1 188 488,82 грн. Вказаний акт не підписаний представником замовника ТОВ «Фірма «Варіація».

Згідно кошторису № 1, складеного в поточних цінах на 26 травня 2017 року, та підписаного лише підрядником ТОВ «Компанія «МСТ», вартість робіт разом з вартістю матеріалів складає 1 188 488,82 грн. Кошторис не підписаний представником замовника ТОВ «Фірма «Варіація».

30 червня 2017 року заступник директора ТОВ «Фірма «Варіація» Грабченко О. А. написав меморандум, який також підписаний представником підрядника ТОВ «Компанія «МСТ» Чичук О. А., згідно якого вони домовилися про погодження кошторису на будівництво приміщення під твердопаливну котельну. Габченко О. А. зобов`язався погодити до 30 липня 2017 року та провести оплату.

Згідно акту приймання-передавання будівельних робіт, виконаних в період від

26 грудня 2016 року по 22 червня 2017 року, підписаного 01 серпня 2018 року, виконавцем було виконано такі будівельні роботи: будівництво приміщення котельні в м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 52. Загальна вартість робіт з ПДВ -

1 188 488,82 грн.

29 вересня 2017 року ТОВ «Компанія МСТ» уклала з ОСОБА_2 договір про відступлення права вимоги № 1, за яким ТОВ «Компанія МСТ» відступила

ОСОБА_2 право вимоги до ТОВ «Фірма «Варіація» за договором на будівництво приміщення котельні № КБ-02/16 від 26 грудня 2016 року.

19 березня 2020 року ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_1 договір про відступлення права вимоги, за яким ОСОБА_2 відступив ОСОБА_1 право вимоги до ТОВ «Фірма «Варіація» за договором на будівництво приміщення котельні № КБ-02/16 від 26 грудня 2016 року.

Мотиви з яких виходить Верховний Суд та застосовані норми права

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення відповідають.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до частини першої статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Згідно з частиною четвертою статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною другою статті 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, встановив, що позивачем не надано акт про передання ТОВ «Фірма «Варіація» закінченого будівництвом приміщення котельні по АДРЕСА_1 , зробив правильний висновок про відмову у задоволенні позову, оскільки за змістом пункту 4.4 та пункту 5.2 договору, здавання-приймання закінченого будівництвом об`єкта оформлюється актом, дата підписання якого визначає момент передачі закінченого будівництвом об`єкта у власність замовника, та остаточний розрахунок з підрядником здійснюється протягом 5 робочих днів від дати підписання акта про передання замовнику закінченого будівництвом об`єкта.

Наданий позивачем акт приймання-передавання будівельних робіт, виконаних в період від 26 грудня 2016 року по 22 червня 2017 року, не є належним та допустимим доказом на підтвердження передання закінченого будівництвом об`єкта по АДРЕСА_1 .

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника із висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин справи. При цьому згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ,

від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року - без змін, оскільки підстави для скасування судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська