Справа №:755/320/22
Провадження №: 2/755/1101/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення позову без руху

"15" лютого 2022 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Коваленко І.В., перевіривши виконання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и л а :

10.01.2022 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

14.01.2022 року у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана у провадження судді Коваленко І.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 175, 177 ЦПК України встановлено обов`язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Згідно з ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Вивчивши подані матеріали, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачці строк для усунення її недоліків з наступних підстав.

Позивачка звернулася до суду за правилами альтернативної підсудності за місцем свого проживання.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Позивачка зазначає у позові, що неповнолітня дитина проживає разом з нею, однак не зазначає про наявність доказів на підтвердження цієї обставини та не додає їх до позову, а також не зазначає, що такі докази не можуть бути подані разом із позовною заявою.

14.01.2022 року на виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України суддею в порядку досудової підготовки справи здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА».

20.01.2022 року Дніпровським районним судом міста Києва зроблено запит до Центрального міжрегіонального управління ДМС у місті Києві та Київській області щодо надання відомостей, що містяться в Єдиному державному демографічному реєстрі про місце проживання або місце перебування громадянина Республіки Казахстан - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14.02.2022 року, згідно ч. 7 ст. 187 ЦПК України, отримана інформація про реєстрацію відповідач а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва», який вибув з місця проживання вказаною позивачем за власною заявою.

Станом на 15.02.2022 року відповіді від Центрального міжрегіонального управління ДМС у місті Києві та Київській області щодо надання відомостей, що містяться в Єдиному державному демографічному реєстрі про місце проживання або місце перебування громадянина Республіки Казахстан - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Дніпровського районного суду не надходило.

Оскільки, неможливо однозначно визначити підсудність вказаної позовної заяви Дніпровському районному суду м. Києва, позивачу необхідно подати до суду відомості щодо місця проживання в Дніпровському районі м. Києва відповідача ОСОБА_2 або докази, що дитина проживає та перебуває на утриманні позивача.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Частиною 1 статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, позивачці потрібно усунути недоліки позовної заяви.

За таких обставин, керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху та надати позивачці п`ятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Роз`яснити позивачці, що якщо остання відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивачка не усунула недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В.Коваленко