РІШЕННЯ

іменем України

02 березня 2022 рокуСправа №451/1639/21
Провадження № 2/451/142/22

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді - Патинок О.П.

за участю секретаря судового засідання - Ференс І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

05.11.2021 р. до Радехівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, на підставі ст.ст. 105, 110 Сімейного кодексу України.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 21.01.2000 р. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований Оглядівською сільською радою Радехівського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис за №2. Від даного шлюбу народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Протягом останніх років шлюбні відносини між ними поступово погіршились. Її намагання зберегти сім`ю ні до чого не привели і не дали позитивного результату, подальше спільне життя та збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам їх дітей. У зв`язку з цим вона припинила з відповідачем шлюбні відносин, вони перестали вести спільне господарство, зараз кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Зазначає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між сторонами уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Продовжувати шлюбні відносини вона не бажає. Просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований 21.01.2000 р. Оглядівською сільською радою Радехівського району Львівської області, актовий запис №2.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2021 р. вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П.

Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 23.11.2021 р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, дану справу призначено до судового розгляду у спрощеному позовному порядку.

30.11.2021 р. ухвалою суду провадження у справі зупинено та надано строк на примирення до 31.01.2022 р.

31.01.2022 р. судове засідання відкладено через неявку відповідача.

Суддя Патинок О.П. з 03.02.2022 р. по 18.02.2022 р. перебувала на лікарняному.

02.03.2022 року в судове засідання позивач не з`явилася, 31.01.2022 р. від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить їй задовольнити, при цьому зазначає, що близько 6 місяців із ОСОБА_2 не проживає та не підтримує жодних стосунків (а.с.30).

Відповідач в судові засідання 31.01.2022 р. та 02.03.2022 р. не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином (а.с.21,39).

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб 21.01.2000 р. в Оглядівській сільській раді Радехівського району Львівської області, актовий запис № 2, згідно свідоцтва про одруження від 21.01.2000 р. (а.с.5).

Від спільного подружнього життя народився ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , сторони по справі, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , сторони по справі, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , сторони по справі, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.6-8).

Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, строк на примирення результатів не дав, сторони не проживають разом 6 місяців, спільного господарства не ведуть, жодних стосунків не підтримують.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції, і є частиною національного законодавства України.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте завдання СК України щодо подальшого зміцнення сім`ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуттів любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь, неприязні, ворожнечі - все це негативно відбивається на особистому житті кожного із подружжя.

Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільних від матеріальних розрахунків почуттях взаємної любові, дружби та поваги всіх членів сім`ї.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Виходячи із положень ст. 112 Сімейного кодексу України, враховуючи дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім`я позивача та відповідача фактично розпалася, сторони проживають окремо, спільного подружнього життя не ведуть, спільного господарства також, судом вживалися заходи до примирення, та було надано строк на примирення, тривалістю два місяці, проте такий позитивних результатів не дав, збереження сім`ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач не вказувала в позовних вимогах про стягнення судового збору, тому такі слід залишити на стороні позивача.

Керуючись ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263-265, 268, Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований 21.01.2000 р. Оглядівською сільською радою Радехівського району Львівської області, актовий запис № 2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Повний текст рішення складено 02.03.2022 року.

Головуючий суддяПатинок О. П.