КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2022 року м. Київ

Унікальний номер справи 362/1972/19

Апеляційне провадження 22-ц/824/793/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Немировської О.В., Ящук Т.І.,

при секретарі Гойденко Д.В.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Автобансервіс»,

ОСОБА_2 ,

Приватне акціонерне товариство

«Страхова компанія «ПЗУ Україна»

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», подану через представника Доніну Ольгу Василівну, на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2021 року, постановлене під головуванням судді Ковбеля М.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобансервіс», ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

у квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Автобансервіс», ОСОБА_2 , ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», у якому просив солідарно стягнути з відповідачів на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 188 580 грн та понесені судові витрати в розмірі 18 385 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.10.2018 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП. Внаслідок ДТП було пошкоджено належний йому автомобіль Subaru Outback, д.н.з. НОМЕР_1 .

Автомобіль Volkswagen«Touareg» НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 належить ТОВ «Автобансервіс» та на час ДТП цивільно - правова відповідальність була застрахована у ПАТ «СК «ПЗУ Україна» відповідно до полісу страхової відповідальності АК 9674154 з лімітом страхового відшкодування 100 000 грн.

Розмір матеріального збитку складає 188 580 грн, що підтверджується оцінкою вартості збитків, проте ПАТ «СК «ПЗУ Україна»» відмовило йому у виплаті страхової суми передбаченої страховим полісом в 100 000 грн, а ОСОБА_2 відмовляється добровільно відшкодувати завдану шкоду.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.09.2021 позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 86 321,58 грн, 1 015,20 грн витрат за проведення експертизи та 1 885,80 грн судового збору.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» через представника подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення та ухвали нове рішення суду, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, судом не взято до уваги, що відповідно до висновку експерта Державного науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС від 29.09.2020 вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість КТЗ, відновлення такого КТЗ є економічно недоцільним. Отже страховик відшкодовує не вартість матеріального збитку завданого власнику колісного транспорту, а різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. Висновок не містить вартості залишків фізично знищеного транспортного засобу Subaru Outback після ДТП, а тому він не може бути використаний для розрахунку суми страхового відшкодування. Судом також не враховано, що у позивача залишився пошкоджений автомобіль, який він може реалізувати та отримати грошові кошти, та у такому випадку розмір відшкодування буде перевищувати розмір заподіяної шкоди у зв`язку із пошкодженням автомобіля. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку. Відтак розмір страхового відшкодування, який був визначений згідно зі звітом від 05.11.2018 є правильним: (169 212,52 грн вартість автомобіля на час ДТП - 85 934,38 грн вартість залишків автомобіля після ДТП = 83 278,14 грн).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 та представник ТОВ «Автобансервіс» Гуназа Ю.Є. просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягаєчастковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.09.2018 о 10 год. 30 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Touareg», н.з. НОМЕР_2 на перехресті автодороги Васильків - Київ та автодороги Глеваха - Крушинка, на регульованому перехресті, здійснив виїзд на перехрестя на червоний сигнал світлофора, який забороняє рух, чим порушив вимоги пункту 8.7.3. (е) Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення з автомобілем марки «Subaru Outback», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , що спричинило пошкодження обох транспортних засобів.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.10.2018 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно звіту № 3172 від 25.02.2019, надано позивачем, про визначення вартості матеріального збитку вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Subaru Outback», н.з. НОМЕР_1 складає 188 580 грн. Відновлювальний ремонт є недоцільним. Оскільки він складає 194 054,17 грн. За складання звіту відповідно до квитанції № 3172 від 25.02.2019 позивачем сплачено 1 500 грн.

На момент ДТП цивільна відповідальність володільця автомобіля Volkswagen «Touareg» НОМЕР_2 застрахована в ПАТ «СК «ПЗУ Україна», поліс страхової відповідальності АК 9674154 з лімітом відповідальності 100 000 грн.

Відповідно до договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту та добровільного страхування від нещасних випадків на транспорті від 09.10.2017, укладеного між ПАТ «СК «ПЗУ Україна» та ТОВ «Автобансервіс», та додатку № 1, ліміт відповідальності за автомобілем марки «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_2 становить 1 000 000 грн.

07.09.2018 позивач звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до платіжного доручення № 29717 від 07.05.2019 ПАТ «СК «ПЗУ Україна» сплатила позивачу страхове відшкодування у сумі 83 278,14 грн.

Зазначений розмір відшкодування проведено виходячи з даних звіту про розрахунок ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу № 681/11/18, складеного 07.11.2018 за заявою страховика, відповідно до якого ринкова вартість автомобіля «Subaru Outback», н.з. НОМЕР_1 складає 169 212,52 грн, ринкова вартість пошкодженого автомобіля 85 934,38 грн. Сума страхового відшкодування є різницею між ринковою вартістю автомобіля на час ДТП та вартість залишків цього автомобіля після ДТП.

Ухвалою суду від 18.12.2019 за клопотанням позивача призначено судову автотоварознавчу експертизу.

Згідно висновку експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС від 29.09.2020 № СЕ-19-20/20691-АВ вартість матеріального збитку власнику автомобіля марки «Subaru Outback», н.з. НОМЕР_1 , становить 169 599,72 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ліміт відповідальності за автомобілем марки «Volkswagen Touareg», н.з. НОМЕР_2 становить 1 000 000 грн, позивач має право на отримання повного відшкодування збитків, а тому страховик має доплатити різницю між вартістю матеріального збитку та виплаченим страховим відшкодуванням.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Чинним законодавством передбачено як стягнення відшкодування шкоди на підставі звітів про вартість матеріальної шкоди для подальшого ремонту автомобіля, або отримання відшкодування, якщо особа не бажає відновлювати транспортний засіб, так і за доказами про реально понесені витрати на відновлювальний ремонт автомобіля.

Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповільності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 1961 - IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 28 Закону № 1961 - IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, у тому числі, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно із ст. 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до звіту про розрахунок ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу № 681/11/18, складеного 07.11.2018 на замовлення страховика вартість пошкодженого автомобіля після ДТП (вартість залишків) складає 85 934,38 грн.

Фактично суд першої інстанції стягнув суму залишків автомобіля, які залишилися у самого позивача.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» постановлюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використуватися за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Позивач не ставив питання про передачу страховику, у разі повного відшкодування останнім вартості автомобіля на час ДТП, залишків автомобіля.

На час розгляду справи в апеляційному провадженні це питання не може бути вирішено, оскільки як вказав представник позивача залишки автомобіля позивач продав за 800 доларів США.

Відтак позивач фактично просить відшкодувати повну вартість автомобіля на час ДТП, залишаючи за собою право на отримання доходу від продажу автомобіля у технічному стані після ДТП, що суперечить положенням ч. 2 ст. 1192 ЦК України.

Позивач не погоджуючись із розміром шкоди, визначеної у звіті, складеному на замовлення страховика, заявив клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, проте не ставив питання про визначення вартості пошкодженого автомобіля (вартість залишків).

У звіті, зробленому на замовлення позивача також не визначена вартість залишків автомобіля після ДТП.

Єдиним доказом щодо вартості залишків автомобіля є звіт № 681/11/18, від 07.11.2018, складений на замовлення страховика. Зазначений доказ є належним та допустимим та таким, що не спростований іншими доказами.

Відтак колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що вартість залишків автомобіля не може бути включена у розмір страхового відшкодування, оскільки ці залишки залишають у позивача.

Враховуючи, що за висновком експертизи, проведеної за ухвалою суду розмір матеріального збитку визначено у сумі 169 599,72 грн, що на 387,20 грн більше за розмір збитків, визначений у звіті, на підставі якого розраховане страхове відшкодування (169 212,52 грн), страховик зобов`язаний доплатити цю суму страхового відшкодування.

За проведення експертизи позивачем сплачено 1 015, 20 грн. Дані витрати відносяться до судових витрат та підлягають стягненню з відповідача за правилами ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено на 0,20 % від ціни позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2,03 грн.

За вказаних обставин рішення суду підлягає зміні із зменшенням суми стягнення в рахунок відшкодування матеріальної шкоди до 387,20 грн та із зменшенням розміру витрат на проведення експертизи до 2,03 грн.

Рішення в частині відмови у позові до ТОВ «Автобансервіс» та ОСОБА_2 не оскаржується, а відтак в апеляційному порядку не перевіряється.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2021 року в частині задоволення позову до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» змінити, зменшивши суму стягнення в рахунок відшкодування матеріальної шкоди з 86 321,58 грн до 387, 20 грн, суму витрат на проведення експертизи (витрати з визначення вартості матеріального збитку) з 1 015, 20 грн до 2,03 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 21.02.2022.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

Т. І. Ящук