Справа № 167/21/22
Номер провадження 2/167/102/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2022 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Требика В.Б.,

з участю:

секретаря судового засідання Артюха В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

У суд звернувся ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_3 , Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області про встановлення факту родинних відносин, а саме: що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 є бабою позивача, та визнання права власності на спадкове майно останньої житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 (далі будинок АДРЕСА_1 ).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_4 , якій належав будинок АДРЕСА_1 . Спадкоємцем цього майна є ОСОБА_1 відповідно до заповіту. Вказує, що прийняв спадщину після померлої ОСОБА_4 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину звернувся до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Матвійчук С.П., однак позивачу відмовлено у його видачі через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини з померлою та відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно будинок АДРЕСА_1 . Оскільки позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права, тому вимушений звертатися до суду.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, давав пояснення близькі за змістом до обгрунтувань позову. Крім цього, зазначив, що він народився в с. Сокіл, де й проживає на даний час у будинку

АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_4 , в якої було двоє дітей ОСОБА_3 , яка є відповідачем, та його батько ОСОБА_5 , який помер у 2003 році. Вказав, що з 1990 року проживав у цьому будинку разом з дружиною, бабою. Оскільки відповідач ОСОБА_3 проживала в сусідньому будинку, тому спадкодавець заповіла будинок АДРЕСА_1 саме йому.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги. Зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача, свідоцтво про народження якого не збереглося. Представником направлялися адвокатські запити в державні установи з метою отримання актового запису про народження ОСОБА_5 , однак останні повідомили про його відсутність, а також те, що метричні книги та книги державної реєстрації актів цивільного стану за 1941 рік збереглися частково. Такі обставини позбавляють можливості ОСОБА_1 підтвердити факт родинних відносин із ОСОБА_4 та оформити свої спадкові права. Ще однією причиною, яка унеможливлює оформлення спадщини, є відсутність правовстановлюючих документів на будинок АДРЕСА_1 , однак право спадкодавця на таке майно підтверджується витягом з погосподарської книги.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. При цьому, у таких заявах відповідач ОСОБА_3 зазначила про визнання позовних вимог, а представник відповідача Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області про відсутність заперечень проти позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, показання свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, дійшов таких висновків.

Судом з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 .

За змістом листа Рожищенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 12 жовтня 2021 року № 805/21.12-04-24 у вказаному відділі відсутня інформація про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а метричні книги по церкві с. Сокіл та книги державної реєстрації актів цивільного стану за 1941 рік збереглися частково та передані до Державного архіву Волинської області.

Згідно із листом Державного архіву Волинської області від 13 вересня 2021 року

№ 302/01.30 в перевірених частково збережених метричних книгах церкви Успіння Пресвятої Богородиці містечка Сокуль Луцького повіту за 1940-1942 роки актового запису про народження ОСОБА_5 не виявлено.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що батьком ОСОБА_1 записаний ОСОБА_5 .

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 підтверджено те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 61 рік помер ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_6 під час розгляду справи пояснила, що позивач є її двоюрідним братом по лінії матері. Зазначила, що з дитинства проживала у с. Сокіл, разом з останнім ходили в школу. В цей час ОСОБА_1 жив у будинку своєї баби ОСОБА_4 .

З показань свідка ОСОБА_7 слідує, що він є рідним братом позивача. Так, у дитинстві він разом з братом, матір`ю, батьком, дідом та бабою проживали в будинку АДРЕСА_1 . Пізніше, батьки побудували будинок і в 1985 році переїхали проживати разом з ним туди, а ОСОБА_1 залишився жити з дідом та бабою. Крім цього зазначив, що у ОСОБА_4 крім його батька, була ще дочка ОСОБА_3 , яка, після одруження, переїхала до свого чоловіка. Після смерті баби ОСОБА_4 за будинком АДРЕСА_1 доглядав позивач.

З копії довідки, виданої виконавчим комітетом Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області, від 2 березня 2021 року № 210 слідує, що житловий будинок на АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 , яка проживала до дня своєї смерті за вказаною адресою разом з онуком ОСОБА_1 . Спадкоємцем за законом після померлої є дочка останньої ОСОБА_3 , а за заповітом онук ОСОБА_1 .

Відповідно до копії заповіту від 27 січня 1992 року, зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій під № 1, ОСОБА_4 заповіла належний їй житловий будинок у с. Сокіл Рожищенського району своєму онуку ОСОБА_1 .

З копії спадкової справи № 229/2021, заведеної до майна померлої

ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Матвійчук С.П із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на будинок АДРЕСА_1 .

У копії постанови приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Матвійчук С.П. від 12 січня 2022 року № 3/02-31 значиться про те, що у зв`язку з відсутністю доказів, що підтверджують родинні відносини із спадкодавцем, відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_4 .

За таких обставин ОСОБА_1 позбавлений можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що він не має доказів, що підтверджують його родинні відносини з померлою ОСОБА_4 , а також документів, що посвідчують право власності останньої на спірне нерухоме майно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Отже, суд вбачає підстави для встановлення факту родинних відносин про те, що ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_4 .

Щодо позовної вимоги про визнання права власності на будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування після померлої ОСОБА_4 суд зазначає таке.

Положеннями пунктів 4, 5 Перехідних та прикінцевих положень Цивільного кодексу України визначено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи вказані норми та зважаючи, що відкриття спадщини після померлої ОСОБА_4 відбулося у день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому вказані правовідносин регулюються законодавством, яке діяло на той час, зокрема ЦК (в редакції 1963 року).

Згідно із ст. 524 ЦК (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК в редакції 1963 року).

Нормою ч. 1 ст. 534 ЦК (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ст. 549 ЦК (в редакції 1963 року) визначається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З пояснень позивача ОСОБА_1 , показань свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , наданих під час розгляду справи, слідує, що ОСОБА_1 після смерті своєї баби ОСОБА_4 надалі проживав у будинку АДРЕСА_1 , здійснював там поточний ремонт, сплачував комунальні платежі.

Такі обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 фактично вступивши в управління спадковим майном.

Витягом з погосподарської книги № 1 за 1991 1995 роки Сокільської сільської ради Рожищенського району від 2 березня 2021 року № 212 підтверджено, що будинок з надвірними будівлями і спорудами на АДРЕСА_1 (1948 рік побудови) належить померлій ОСОБА_4 .

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно із частинами 2, 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня

2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом.

Тобто, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

З огляду на наведене, судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_4 на праві приватної власності.

Згідно з копією технічного паспорта, виготовленого 16 грудня 2021 року (інвентаризаційна справа № 153) загальна площа приміщень будинку АДРЕСА_1 , 1948 року спорудження, складає 52 кв. м.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а тому необхідно визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, які розташовані на

АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, однак судовий збір слід залишити за позивачем, оскільки про це заявив ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 141, 259, 265 ЦПК, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є онуком померлої

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані на

АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сплачений судовий збір залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення: 22 лютого 2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ).

Відповідачі:

Рожищенська міська рада Луцького району Волинської області (місцезнаходження: Волинська область, Луцький район, м. Рожище, вул. Незалежності, 60, ідентифікаційний код юридичної особи 04333268).

ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків, серія та номер паспорта невідомі).

Суддя: В.Б. Требик