№ 336/1126/22
УХВАЛА

іменем України

18 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Є.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Шевченківський відділ Державної виконавчої служби міста Запоріжжя, про припинення стягнення аліментів, звільнення від нарахованої заборгованості по сплаті аліментів, стягнення аліментів на утримання дитини та скасування постанови про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла вказана позовна заява.

Вивчивши позовну заяву, приходжу до такого висновку.

За положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За загальним правилом, визначеним ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (ч. 2 ст. 30 ЦПК України виключна підсудність).

Як випливає із змісту позовної заяви, позивачем заявлено чотири позовних вимоги:

-про звільнення від сплати аліментів;

-про звільнення від заборгованості зі сплати аліментів;

-про зняття арешту з майна;

-про стягнення аліментів із матері дитини на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 .

Перші дві позовні вимоги мають пред`являтися за загальним правилом за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже дві перші позовні вимоги непідсудні Шевченківському районному суду м. Запоріжжя.

Що стосується позовної вимоги про скасування арешту на майно, накладеного на майно ОСОБА_1 постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, то такий спосіб судового захисту не передбачений законодавством, оскільки в цьому випадку передбачений інший спосіб захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, оскільки, як випливає із змісту позову, арешт накладений на майно ОСОБА_1 як боржника за виконавчим листом, що виданий на підставі заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.08.2014, справа № 336/4805/14-ц, а тому ОСОБА_1 не може виступати позивачем у даній справі і така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні.

Аналогічні висновки містяться в постановах Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 904/51/19, Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18.

Стаття 44 ЦПК України наголошує на неприпустимості зловживання процесуальними правами.

Зокрема, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи (ч. 2 ст. 44 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 вказаної норми якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд констатує, що позивачем штучно об`єднані позовні вимоги із вочевидь безпідставною позовною вимогою про скасування арешту майна (зняття арешту з майна), яка має виключну підсудність, з метою зміни підсудності справи, а тому позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись ст. 27-30, 44, 260, 261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Шевченківський відділ Державної виконавчої служби міста Запоріжжя, про припинення стягнення аліментів, звільнення від нарахованої заборгованості по сплаті аліментів, стягнення аліментів на утримання дитини та скасування постанови про арешт майна повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Є.С. Боєв