"18" лютого 2022 р. Справа № 363/755/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Свєтушкіна Д.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Вишгородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Вишгородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій вона просить прийняти та розглянути цю заяву в порядку окремого провадження відповідно до особливостей провадження у справах про встановлення факту, що має юридичне значення; з метою внесення змін до актів цивільного стану в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідних свідоцтв, встановити факт того, що саме ОСОБА_1 зазначена в актових записах про шлюб № 02, складений 24.04.2004 виконавчим комітетом Острівської сільської ради Рокитнянського району Київської області на ім`я ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , про народження № 08, складений 03.09.2004 виконавчим комітетом Острівської сільської ради Рокитнянського району Київської області на ім`я ОСОБА_3 , про зміну імені № 06, складений 09.09.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції Київської області на ім`я ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали заяви встановлено наступне.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У ч. 1 ст. 315 ЦПК України наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом.

Хоча за змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним, проте у судовому порядку можуть бути встановлені тільки ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналізуючи положення цивільного законодавства України щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення, можна зробити висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Зазначена правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року № 320/948/18

Окрім того, згідно з судової практики Верховного Суду України розгляду справ про встановлення, що мають юридичне значення, не можуть бути встановлені в судовому порядку окрім іншого факти щодо належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, які видаються органами реєстрації актів цивільного стану оскільки чинним законодавством встановлено певний позасудовий порядок вирішення такого питання.

Звертаючись з даною заявою до суду, заявник просить в порядку окремого провадження з метою внесення змін до актів цивільного стану в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідних свідоцтв, встановити факт того, що саме ОСОБА_1 зазначена в зазначених актових записах.

Зі змісту поданої заяви та доданих до неї матеріалів слідує, що висновком про внесення змін, доповнень до актового запису цивільного стану від 01.12.2021 відмовлено заявнику у внесенні змін до актового запису на підставі повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398-VІ (далі - Закон) відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно зі ст. 9 Закону державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акту цивільного стану.

Згідно ч.1 ст. 22 Закону, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Частиною 3, 4 ст. 22 Закону передбачено, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. У разі зберігання актового запису цивільного стану у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 26 Закону дії або бездіяльність працівника органу державної реєстрації актів цивільного стану можуть бути оскаржені до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, Міністерства закордонних справ України та/або до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на викладені положення норм законодавства та заявлені вимоги, оскільки діючим законодавством визначений порядок внесення змін до актових записів, тобто позасудове встановлення факту, який просить встановити заявник, заявник не позбавлена можливості оскаржити відмову у внесенні змін до актового запису у передбаченому законом порядку, суд приходить до висновку, що заявлені заявником вимоги не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, та у відкритія провадження за заявою слід відмовити.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 186, 293, 315 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Вишгородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її складання шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя Д.А.Свєтушкіна