Справа № 588/1986/21
№ провадження 2/588/104/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2022 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретаря судових засідань Безкоровайної А.С., позивачки ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 поданого в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Боромлянська сільська рада про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Кучмій Д.В. у грудні 2021 року звернувся до суду з указаним позовом в інтересах ОСОБА_1 , який мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_6 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 мати ОСОБА_7 .

Рішенням виконавчого комітету Боромлянської сільської ради №71 від 30.09.1993 року ОСОБА_6 за життя отримав у приватну власність земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

Позивачці державним нотаріусом Охтирської районної нотаріальної контори Воропай В.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку через відсутність документу, який посвідчує право власності спадкодавця на неї та у зв`язку з виявленими розбіжностями у свідоцтвах про смерть народження та про шлюб у написанні прізвищ ( ОСОБА_8 / ОСОБА_9 ). Указані розбіжності на думку позивачки виникли в результаті неправильного перекладу з російської на українську мову прізвища її батьків.

З огляду на викладене, щоб підтвердити факт родинних відносин та завершити процедуру приватизації земельної ділянки та отримати на своє ім`я правовстановлюючий документ на земельну ділянку позивачка вимушена звернутися до суду.

Посилаючись на указані обставини, представник позивачки просить суд: 1) установити факт що має юридичне значення, про те, що ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , в с. Боромля Тростянецького району Сумської області, ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Боромля Тростянецького району Сумської області є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; 2) визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право на завершення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документу на земельну ділянку яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка передана у приватну власність ОСОБА_6 рішенням виконавчого комітету Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області «Про передачу безкоштовно земельних ділянок громадян у приватну власність» від 30.09.1993 року № 71, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , в с. Боромля Тростянецького району Сумської області.

Ухвалою суду від 13.12.2021 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 14.01.2022 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду та за клопотанням представника позивачки витребувано докази.

Позивачка та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, проти позову не заперечує, вимоги визнає повністю.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у судове засідання не з`явився, Боромлянська сільська рада подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без участі її представника та про те, що сільська рада заперечень проти позову немає (а.с.47).

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Судом установлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Боромля Тростянецького району Сумської області.

Відповідно до довідки виконкому Боромлянської сільської ради від 24.06.2021 року на момент смерті ОСОБА_6 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_7 , 1929 року народження. Заповіт від імені ОСОБА_6 у сільській раді не посвідчувався (а.с.19).

Свідоцтво про одруження серія НОМЕР_1 підтверджується факт реєстрації 20.04.1961 року шлюбу між ОСОБА_6 , 1924 року народження, уродженцем с.Боромля, та ОСОБА_11 , 1929 року народження, уродженкою с.Боромля, якій було присвоєно прізвище « ОСОБА_8 » (а.с.20).

У свідоцтві про народження позивачки ОСОБА_12 , уродженки с.Боромля, батьками російською мовою указані « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_13 ».

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Боромля Охтирського району Сумської області (а.с. 13, 14). Відповідно до довідки виконкому Боромлянської сільської ради від 24.06.2021 року № 1086 ОСОБА_7 була зареєстрована по АДРЕСА_2 разом з донькою ОСОБА_1 та зятем (а.с.28).

За життя від імені ОСОБА_7 секретарем виконкому Боромлянської сільської ради Бей Н.А. 06.03.2014 року був складений і посвідчений заповіт, яким заповідач належні їй земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 581843 заповіла сину онуку та сину позивачки ОСОБА_10 (а.с.29).

Після смерті батька позивачки ОСОБА_6 спадкова справа не заведена.

Після смерті ОСОБА_7 заведена спадкова справа №93/2021 та 28.10.2021 року видано свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_10 , згідно заповіту посвідченого 06.03.2014 року Боромлянською сільською радою під реєстровим №181 на земельні ділянки надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 62, 63, 64, 65, 66).

Позивачка як спадкоємиця за законом ОСОБА_7 , яка фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 , звернулась до державного нотаріуса Тростянецької районної державної нотаріальної контори, який постановою від 02.11.2021 року відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності на спадкове майно та наявні розбіжності у свідоцтвах, які подані на підтвердження родинних відносин (а.с.16).

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Ураховуючи, що державним нотаріусом відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, позивачка обґрунтовано звернулася до суду.

Як установлено судом дівоче прізвище позивачки російською мовою « ОСОБА_8 » відповідає написанню прізвища її батька « ОСОБА_6 » у свідоцтві про народження позивачки, свідоцтві про про одруження серія НОМЕР_1 та свідоцтві про смерть ОСОБА_6 НОМЕР_2 , а тому немає розумного сумніву у тому, що ОСОБА_6 є батьком позивачки.

Натомість прізвище матері позивачки, яке указано у свідоцтві про її народження серія НОМЕР_3 російською мовою як « ОСОБА_8 » і узгоджуються із свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_1 її батька, не відповідає написанню такого прізвища у свідоцтві про смерть серія НОМЕР_4 , в якому указано про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Боромля ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.14).

Допитані в судовому засіданні як свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 суду показали, що з дитинства знають позивачку та її батьків, які проживали у АДРЕСА_1 . Свідки підтвердили, що батька позивачки звали ОСОБА_16 , а матір - ОСОБА_17 , їх прізвище було ОСОБА_8 , правильність його написання свідкам невідомо. Батько позивачки помер у 90 роках, а мати - у 2020 році. Вони за життя працювали у колгоспі «Гігант». Після смерті батька позивачка, коли матері стало важко за станом здоров`я, себе обслуговувати, ОСОБА_1 забрала її до себе доглядати.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про установлення фактів родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Позивачка, ураховуючи розбіжності у написанні прізвищ « ОСОБА_18 » просила суд установити факт, того, що вона є донькою нині померлих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що необхідно ОСОБА_1 для реалізації її права на спадщину, яка відкрилась після смерті її батьків.

Ураховуючи досліджені судом письмові докази та показання свідків суд дійшов висновку, що указані докази у сукупності поза розумним сумнівом свідчать про те, що ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Боромля є матір`ю позивачки та дружиною ОСОБА_6 .

Як установлено судом часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 є ІНФОРМАЦІЯ_1 , а після смерті ОСОБА_7 є ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7) відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Ураховуючи викладене та час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 спірні правовідносини щодо спадкування після його смерті регулюються нормами ЦК УРСР.

За приписами статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як установлено судом ОСОБА_6 на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 з дружиною ОСОБА_7 (а.с.19).

Отже, мати позивачки відповідно до статті 549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, тому набула права на спадкування всіх прав, які йому належали, у тому числі право на приватизацію земельної ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина 3 статті 1268 ЦК України).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Як установлено судом ОСОБА_7 на день смерті була зареєстрована по АДРЕСА_2 разом з позивачкою (а.с.28), а тому на підставі частини 3 статті 1268 ЦК України позивачка вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її матері ОСОБА_7 .

Земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_3 площею 0,41 га для ведення особистого господарства та будівництва житлового будинку була передана у приватну власність рішенням виконавчого комітету Боромлянської сільської ради Тростянецького району №71 ОСОБА_19 (а.с.15).

З листа від 25.11.2021 року Управління в Охтирському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області встановлено, що за даними відділу у електронній базі та книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , факту реєстрації документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та факту реєстрації земельної ділянки не встановлено (а.с.31).

Відповідно до роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/13, відповідно до п.3.5 яких якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством уразі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч.3 ст. 116 ЗК України). Визнається правильною практика судів, які задовольняють вимоги спадкоємців, що звернулися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця.

Законами України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 , прийнявши спадщину після смерті матері ОСОБА_7 , яка в свою чергу прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_6 набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали батькам, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 ,однак через відсутність оригіналу державного акту позивачка згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» не одержала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позиваки, таке право в порядку спадкування за законом слід визнати за нею рішенням суду.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Установити факт, що ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , є донькою ОСОБА_21 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_22 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_23 (ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 ) право на завершення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 загальною орієнтовною площею 0,41 га (0,38 га - особисте селянське господарство, 0,03 га - індивідуальне житлове будівництво), яка була передана у приватну власність рішенням №71 виконавчого комітету Боромлянської сільської ради від 30.09.1993 року у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_24 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Боромля Охтирського району Сумської області.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 21.02.2022 року.

Суддя М.В. Щербаченко