Ухвала

17 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 759/3784/20

провадження № 61-2004ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 травня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про захист авторських прав,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про захист авторських прав.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 27 травня

2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

03 лютого 2022 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Святошинського районного суду міста Києва

від 27 травня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду

від 22 грудня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга на вищевказані судові рішення надійшла з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови Київського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року отримано представником заявника 05 січня 2022 року, що підтверджується наданими доказами.

Відповідно до частин другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.

За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої

статті 389 ЦПК України, зокрема зазначає про неправильне застосування і тлумачення норм матеріального права, а саме: пункту першого статті 15 Бернської конвенції про охорону літературних і художніх творів (Паризький Акт від 24 липня 1971 року, змінений 02 жовтня 1979 року), частини другої статті 433, частини першої статті 435, частини першої статті 437 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтей 8, 11 Закону України

«Про авторське право і суміжні права»:

- щодо презумпції авторства та моменту виникнення авторських прав на твір без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 760/20855/16-ц, від 11 листопада

2020 року у справі № 755/22219/14, від 04 грудня 2019 року у справі

№ 761/12823/16-ц, від 15 листопада 2018 року у справі № 750/11088/16-ц;

- щодо використання знаку охорони авторських прав ©,» без урахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 925/1153/18;

- щодо розмежування авторських немайнових прав та авторських майнових прав та можливості захисту немайнових прав автора незалежно від наявності в нього авторських майнових прав, без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 465/5652/15-ц, від 28 липня 2021 року у справі № 1309/3808/12,

від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц;

- щодо авторських прав на службові твори та спільного володіння майновими авторськими правами на такі твори, викладених у постановах Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 727/3072/18,

від 11 листопада 2020 року у справі № 755/22219/14;

- щодо статусу упорядника, без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 2-4268/11.

Також у касаційній скарзі заявник посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України та вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання:

- чи має автор твору, з огляду на статтю 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» та статтю 435 ЦК України, право на самостійний захист авторських прав згідно з статтею 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», у випадках, коли автор твору та особа, найменування якої зазначене при постановленні у творі знаку © - між собою відмінні, однак між такою особою та автором твору в дійсності не укладався договір про передачу майнових авторських прав на належний автору твір?

- чи має автор твору, з огляду на статтю 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» та статтю 435 ЦК України, право на самостійний захист авторських прав згідно з статтею 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», у випадках, коли автор твору та особа, найменування якої зазначене при постановленні у творі знаку © - між собою відмінні, така особа ліквідована і не має правонаступників, а тому не звертається за захистом авторських прав на об`єкт авторського права або бездіє та не реалізує право на захист авторського права з інших підстав, чи порушуються інтереси автора?

Крім того, у касаційній скарзі заявник посилається на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме зазначає, що суд необґрунтовано відхилив клопотання:

- про призначення експертизи, висновки якої мали значення для правильного вирішення справи;

- про забезпечення та витребування доказів, які могли мати значення для правильного вирішення справи;

- апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази, які могли мати значення для правильного вирішення справи та встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України в поєднанні з пунктом 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 травня

2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 грудня

2021 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Святошинського районного суду міста Києва цивільну справу № 759/3784/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про захист авторських прав.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. Ю. Мартєв

І. М. Фаловська