Справа №628/5124/21
Провадження №2/628/56/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Литвинова А.В.

за участю секретаря судового засідання Дюкової Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Куп`янську, Харківської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зі зняттям її з реєстраційного обліку, посилаючись на наступне.

На праві приватної власності їй належить в цілому житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . В цьому житловому будинку зареєстрована також відповідач, але тривалий час, а саме понад один рік, вона не проживає в ньому, та місце перебування якої їй не відоме. Відповідач не користується будинком, не несе витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, однак реєстрація відповідача в цьому будинку перешкоджає у повному обсязі розпоряджатися своїм майном. За даних підстав вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх майнових прав.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 10.01.2022 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у її відсутність, просить задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явилася, надіславши на офіційну електронну адресу суду заяву, у якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнала повністю, просить їх задовольнити.

Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, беручи до уваги позицію сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 03.11.1993 р. згідно з розпорядженням (наказом) від 01.11.1993 р.№ 740, на праві приватної власності в цілому належить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований в Куп`янському міжміським БТІ за № 59 р.9086, що також підтверджується копією домової книги та технічним паспортом на вказаний будинок (а.с. 8, 9-10,11-13).

Відповідно до даних з паспортів на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вони значаться зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4, 6-7).

Як убачається з довідки за № 17-14/15375 від 23.11.2021, наданою органом реєстрації Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області (а.с.15), за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована, окрім ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка відповідно до акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 18.11.2021 року (а.с.14) за даною адресою фактично не проживає з січня 2015 року.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Таким чином встановлено, що позивач набув право власності на нерухоме майно на законних підставах, між іншим не заборонених законом.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, що мають в приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України, які, окрім іншого, передбачають, що правовідносини, пов`язані зі створенням перешкод здійснення права користування своїм майном, регулюються ст. 391 ЦК України, яка встановлює, що власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 71 ЖК України особа може бути визнана такою, що втратила право на жиле приміщення, якщо в місці проживання вона відсутня більш шести місяців без поважних причин.

Підстави, передбачені ч.3 ст. 71 ЖК України, за якими зберігається право на житлове приміщення відсутні.

У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, об`єктивно оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Що стосується позовних вимог в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку за спірною адресою, то в даному випадку ці вимоги є передчасними, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом вже є підставою для зняття такої особи з реєстраційного обліку, у зв`язку з чим вимоги позову в зазначеній частині не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 13, 11, 12 13, 78, 79, 89, 264, 265, 279, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Роз`яснити сторонам, що на підставі пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)» в редакції Закону України № 731-IX від 18.06.2020 під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи може продовжити процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Головуючий А.В.Литвинов