Провадження № 2/234/400/22
17 лютого 2022 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Романенко К.С.,
за участі секретаря Коваленко Н.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Краматорську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
07 вересня 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Позов обґрунтований тим, що позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачі, які є членами його родини, донькою та сином, зареєстровані за даною адресою, проте з 28.06.2014 року в зазначеній квартирі не мешкають. Через наявну реєстрацію за даною адресою відповідачів наявні додаткові витрати на оплату житлово-комунальних послуг. Бажає розпоряджатись власним майном на свій розсуд, проте через те, що в зазначеній квартирі має реєстрацію місця проживання відповідачі, позбавлений такої можливості, що стало підставою для звернення до суду з позовом. Просить суд ухвалити рішення, в якому визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 15.11.2021 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву.
Дій, визначених ст. 178 ЦПК України не вчинено.
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи. До суду представник позивача надав заяву, в якій зазначив, що просить проводити судовий розгляд без його участі, не заперечує проти заочного рішення суду.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивача, суд вирішив можливим розглянути справу у його відсутність.
Відповідачі належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явилися. Жодних клопотань щодо відкладення судового засідання від відповідачів не надходило.
Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації ВАТ «Краматорський металургійний завод ім. Куйбишева від 25.05.1998 року, свідоцтва про право власності за заповітом від 27.04.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Доренської області Баженовою Л.В., реєстр № 65/2020, договору дарування квартири від 07.06.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Доренської області Баженовою Л.В., копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до акту про підтвердження факту не проживання від 30.08.2021 року, № 312, складеного головою комітету мікрорайону № 5 Краматорської міської ради, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 фактично не проживають за адресою: АДРЕСА_1 , з 28.06.2014 року по теперішній час.
Ст. 41 Конституцією України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Тому право члена сім`ї власника квартири користування цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це житло. Таким чином, лише члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Позивач є батьком відповідачів, відповідачі відсутні за місцем реєстрації понад встановлений законом строк, у зв`язку із чим втратили право на користування вказаною квартирою, що належить позивачу.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги щодо усунення перешкоди у здійсненні права власності на жиле приміщення шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.12, 81, 211, 264, 265,280-283 ЦПК України, суд, -
Задовольнити позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга може бути подана позивачем до Донецького апеляційного суду на протязі 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя К.С. Романенко