Справа № 663/329/22
Провадження № 2-о/663/18/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м. Скадовськ Херсонської області

Скадовський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого, судді Пухальського С. В.,

за участю секретаря судового засідання Когутовської Ю. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Скадовський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Скадовському районні Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою про встановлення факту народження дитини, в обґрунтування вимог якої представник зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Красногвардійське Красногвардійського району Автономної Республіки Крим, яке розташоване на тимчасово окупованій території України, в позивачки народилася дитина дівочої статті. Факт народження дитини на тимчасово окупованій території України підтверджується медичним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 17 лютого 2020 року, яке видане Державною бюджетною установою охорони здоров`я Республіки Крим «Красногвардійська центральна районна лікарня» Міністерства охорони здоров`я та соціального розвитку Російської Федерації. Оскільки дитина ОСОБА_1 народилася на тимчасово окупованій території України, відсутня змога зареєструвати факт її народження в адміністративному порядку, тому вважає, єдиним правовим засобом поновлення порушеного права її дитини, встановлення судом факту народження дитини.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Охлопков І. О. подав заяву з проханням розгляди справу без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Скадовським РВ ДРАЦС у Скадовському районі Херсонської області ПМУМЮ (м. Одеса), явку представника в судове засідання не забезпечено. В установлений судом строк відзив на заяву не подано.

Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх наданими доказами, дійшов до таких висновків.

Судом встановлено наступні обставини.

З копії медичного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17 лютого 2020 року, виданим Державною бюджетною установою охорони здоров`я Республіки Крим «Красногвардійська центральна районна лікарня» Міністерства охорони здоров`я та соціального розвитку Російської Федерації підтверджено народження ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Красногвардійське Красногвардійського району Автономної Республіки Крим дитини жіночої статі, матір`ю зазначено ОСОБА_1 (а.с. 5).

З копії паспорта серії НОМЕР_2 виданого Дніпровським ВМХМВ УМВС України в Херсонській області, вбачається що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 являється громадянкою України (а.с. 3).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, судом встановлено, що нездійснення реєстрації народження дитини у порядку встановленому законодавством України позбавляє заявницю реалізувати права та обов`язки, пов`язані із народженням дитини.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (далі медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (далі лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Медичне свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 17 лютого 2020 року видане Державною бюджетною установою охорони здоров`я Республіки Крим «Красногвардійська центральна районна лікарня» Міністерства охорони здоров`я та соціального розвитку Російської Федерації не створює правових наслідків, а отже не може бути використане для реєстрації дитини на території України.

Таким чином, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості, без судового рішення, зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року.

Відповідно до вимог частини 4 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії», який був наданий на запит Ради Безпеки ООН зазначено, що держави члени ООН відповідно до Резолюції 276 (1970) Ради Безпеки зобов`язані утримуватися від застосування міжнародних договорів, укладений з Південною Африкою від імені або відносно Намібії. При цьому у пункті 125 цього Консультативного висновку Міжнародного суду ООН вказано на винятки із цього права, а саме. В цілому, невизнання управління Південної Африки (тимчасово окупованої) Території не повинно призводити до позбавлення народу Намібії будь-яких переваг, що випливають з міжнародного співробітництва і зокрема, в той час як офіційні дії, що здійснюються урядом Південної Африки від імені або по відношенню до Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути поширена до тих актів, таких, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів.

Про необхідність врахування актів органів влади з окупованих територій Європейським судом з прав людини у п. 45 рішення по справі «Луізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey) від 18 грудня 1996 року (заява № 15318/89) була викладена правова позиція, що при аналогічних обставинах щодо відсутності ефективного державного контролю Кіпру за такими територіями, міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей і дій, які звідти походять, наприклад актів реєстрації народження, смерті і шлюбу, наслідки яких можуть ігноруватися лише на шкоду мешканців тієї чи іншої території.

Відповідно до частини 1 статті 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Встановлення факту народження дитини має юридичне значення, медичне свідоцтво про народження дитини є недійсним, оскільки видане органом який не має права його видавати, оскільки знаходиться на тимчасово окупованій території України, а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 3, частини 2 статті 9, статті 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», частини 1 статті 7 Закону України «Про громадянство України», статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та керуючись статтями 2, 5, 10-13, 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт народження дитини жіночої статі, народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Красногвардійське Красногвардійського району Автономної Республіки Крим, матір?ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Красне Скадовського району Херсонської області, громадянка України, для проведення державної реєстрації народження дитини у відповідних органах РАЦС України.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не перешкоджає його виконанню.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст судового виготовлений 15 лютого 2022 року.

Суддя Пухальський С. В.