Справа № 541/2421/21
Номер провадження 2/541/103/2022
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 лютого 2022 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Городівського О. А.,

за участю секретаря судового засідання Череп В.Ю.

розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Першої Миргородської державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Суми) про зняття арешту,-

установив:

20 вересня 2021 року позивачі звернулися до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою.

На підтвердження позовних вимог, посилається на те, що позивачі є співвласниками (по Ѕ частині) житлового будинку АДРЕСА_1 . Нещодавно позивачі виявили бажання здійснити дарування відповідного будинку своїй онуці. Разом з тим, у нотаріальному посвідчені відповідного правочину державним нотаріусом Першої Миргородської державної нотаріальної контори було відмовлено з огляду на наявність на відповідному майні зареєстрованого обтяження. Вказане обмежує позивачів у розпорядженні своїм майном, а тому вони звернулися до суду з відповідним позовом, де прохають суд зняти обтяження зі спірного житлового будинку.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21.09.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.21).

У встановлений судом строк представник відповідача Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) подав до суду відзив на позовну заяву де зауважив, що арешт на спірний будинок накладався у порядку вчинення нотаріальних дій, а тому ДВС не являється належним відповідачем, а тому прохав у задоволенні позову відмовити.

У встановлений судом строк представник Першої Миргородської державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Суми) подав до суду відзив у якому зазначив, що нотаріальна контора реєструючи обтяження діяла на правах державного реєстратора, а тому не являється належним відповідачем у справі, у зв`язку з чим прохав відмовити у задоволенні позову.

Позивачі право на подання відповіді на відзив не скористалися.

В судове засідання позивачі не з`явилися, подали до суду заяви в яких прохали розгляд справи провести у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та прохали задовольнити.

Представник Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в судове засідання не з`явився, відзив містить клопотання про розгляд справи у відсутність представника.

Представник Першої Миргородської державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Суми) в судове засідання не з`явився, відзив містить клопотання про розгляд справи у відсутність представника.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі договору дарування від 27 грудня 2002 року, зареєстрованого за № 2508, являється власником Ѕ частини житлового будинку з господарським будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 . Право власності зареєстровано у Лубенському міжміському бюро технічної інвентаризації 20.01.2003 року (а.с.9).

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 29.05.2002 року, зареєстрованого за №3526, являється власником Ѕ частини житлового будинку з господарським будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 . Право власності зареєстровано у Лубенському міжміському бюро технічної інвентаризації 06.06.2002 року (10).

Позивачі виявили бажання відчужити належне їм майно на користь своєї онуки, у зв`язку з чим звернулися до Першої Миргородської державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Суми) для нотаріального посвідчення договору дарування.

Разом з тим, під час підготовки здійснення нотаріальної дії державним нотаріусом в Єдиному державному реєстрі прав на нерухоме майно, було виявлено у єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстроване 21.02.2005 року обтяження заборона (архівний запис) за № 1699047 зареєстроване Першою миргородською державною нотаріальною конторою , підстава обтяження: Договір довічного утримання , 1736, 28.08.2001 року посвідчений приватним нотаріусом Панченко Л.В. (а.с.15).

У зв`язку з наведеним, державний нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії (а.с.16).

В ході розгляду справи судом було витребувано договір на підставі якого зареєстровано обтяження.

У відповідь Полтавський обласний державний нотаріальний архів надав копію договору довічного утримання від 28.08.2001 та копію угоди про розірвання договору довічного утримання від 24.09.2001 року.

З копії договору довічного утримання від 28.08.2001, укладеного між гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що на строк його виконання, Державним нотаріусом Першої Миргородської державної нотаріальної контори було накладено обтяження у виді заборони відчуження Ѕ частини спірного будинку, належного ОСОБА_3 до моменту припинення договору довічного утримання.

Договір довічного утримання був розірваний за письмовою угодою сторін від 24.09.2001 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд не погоджується з твердженням представника Першої Миргородської державної нотаріальної контори про те, що нотаріальна контора є неналежним відповідачем у даній справі, адже з встановлених судом обставин, вбачається, що реєстраційну дію, було проведено без відповідної правової підстави. В ході судового розгляду, судом не встановлено, наявності законного обмеження власника у здійсненні права власності щодо належного йому майна. На момент реєстрації Першою Миргородською державною нотаріальною конторою обтяження на нерухоме майно, документ, який вказаний у якості правової підстави, був у встановленому законом порядку розірваний окремою письмовою угодою від 24.09.2001 року. Тобто з 24.09.2001 року необхідність подальшої дії заборони відпала.

Незважаючи на вищенаведене, Першою миргородською державною нотаріальною конторою у 2005 році, без перевірки наявності правових підстав, реєструється обтяження майна.

Варто зауважити, що предметом договору довічного утримання слугувала Ѕ частина спірного житлового будинку, належного на той момент ОСОБА_3 , в той час коли у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна заборона накладена на весь житловий будинок АДРЕСА_1 , тобто і на ту частину, яка не охоплювалася договором довічного утримання, на забезпечення виконання якого реєструвалося обтяження.

Ба більше, на момент реєстрації обтяження, майно яке слугувало предметом договору утримання, у встановленому законом порядку, вже було відчужено іншій особі.

У зв`язку з тим, що потреба обтяження вже відпала відповідне втручання у права власності фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення, адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення ст.3 Конституції України, ст.13 Конвенції про захист прав людини і громадянина є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Наявне обтяження на нерухоме майно, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 порушує право власності позивачів, у зв`язку з чим вони мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпоряджання своїм майном, що врегульовано ст. 391 ЦК України.

Іншого способу зняти наявну заборону немає.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

На підставі, ст. ст.13,141, 263, 265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Зняти заборону відчуження (архівний запис) накладену на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , на підставі договору довічного утримання, 1736, 28.08.2001 посвідченого приватним нотаріусом Панченко Л.В., реєстраційний номер обтяження № 1699047.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. А. Городівський