У Х В А Л А

"15" лютого 2022 р. Справа № 596/176/22

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Цвинтарна Т.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування, з урахуванням спадкової трансмісії, за заповітом ОСОБА_3 , на нерухоме майно, а саме:

-житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельні ділянки, право власності на які зареєстроване за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

За правилами ЦПК України позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам зазначеним у ст.175 ЦПК України, а також вимогам ст.177 цього Кодексу.

В силу вимог п.п. 3,4,5,8 ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, в тому числі: - зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; - зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; - виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; - перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.

Згідно вимог п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно визначається вартістю майна.

Відповідно до частин 4, 5 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, зокрема у позовній заяві не зазначено: ціну позову; не зазначено доказів та не додано до позовної заяви доказів, що підтверджують факти:

- відмови в.о. державного нотаріуса Гусятинської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне нерухоме майно;

- звернення до комунального підприємства «БТІ`Гусятинської селищної ради та архівного відділу Чортківської районної державної адміністрації з приводу видачі документів, які б підтверджували право власності на спірне нерухоме майно та відмови останніх у видачі позивачці вищевказаних документів, При цому, позивачем заявлено клопотання про витребування вказаних документів у вищевказаних: підрозділі Чортківської райдержадміністрації та комунальному підприємстві.

- звернення до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області з вимогою про надання документів про зареєстрованих та проживаючих осіб за адресою: АДРЕСА_1 на день смерті ОСОБА_5 та відмови останніх у видачі позивачці вищевказаних документів.

Позивачем не достатньо викладено обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги. Виклад обставин на обґрунтування позовних вимог та зміст позовних вимог є незрозумілими.

Зокрема, позивач просить визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 та земельні ділянки, право власності, на які зареєстроване за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..

При цьому, позовна заява не містить жодного викладу обставин щодо того, до яких категорій спірні земельні ділянки належать, їх розмір, місцезнаходження, вартість, на підставі яких документів, зазначені земельні ділянки належали спадкодавцям ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..

Крім того, позивачем не надано доказів визначення ціни позову, при тому, що зазначення ціни позову майнового характеру є обов`язковою до визначення оцінки відповідним спеціалістом.

Однак, позивачем долучено до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору у мінімальному розмірі - 992,40 грн. та заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до моменту встановлення ринкової вартості спірного нерухомого майна на підставі проведеної судової експертизи, посилаючись на норми ч.2 ст.6 Закону України «Про судовий збір» та на те, що на момент пред`явлення позову у неї відсутня можливість визначити ринкову вартість спірного нерухомого майна, яка має бути визначена під час проведення відповідної експертизи, тому нею було сплачено мінімальний судовий збір. Також позивачкою у позові вказано, що її бабусі та дідусю на праві приватної власності належали земельні ділянки, що знаходяться на території Сидорівської сільської ради (с.Шидлівці та с. Сидорів), що у Тернопільській області, проте, в силу давнини та її територіальної віддаленості документів на вказане спірне нерухоме майно у неї не має. Також зазначає, надати необхідні правовстановлюючі документи на спірний житловий будинок не може, оскільки відповідач ОСОБА_2 через свою територіальну наближеність швидше заволоділа правовстановлюючими документами ОСОБА_4 на спірне нерухоме майно та не надає їх ні її, ні Гусятинській ДНК.

Отже, позивачем не надано доказів неможливості на момент пред`явлення позову визначити дійсну вартість спірного майна та встановити чітку ціну позову, а із поданої позовної заяви та доданих до неї матеріалів неможливо встановити дійсну вартість спірного майна.

Згідно з вимогами п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду позовної заяви майнового характеру фізичною собою, сплачується судовий збір за ставкою 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб (992,40 гривень) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (12 405 гривень).

Згідно із ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, для відстрочення сплати судового збору, зменшення або звільнення від його сплати має бути в наявності дві умови у сукупності: наявність майнового стану, який не дозволяв би позивачці сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі, а також одна із підстав, визначених частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Проте, до матеріалів позовної заяви, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що її майновий стан не дозволяє сплатити суму судового збору у визначеному законом розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України відстрочення або розстрочення сплати судового збору, або звільнення від сплати судового збору є правом, а не імперативним обов`язком суду. Такий висновок випливає безпосередньо із змісту наведеної норми, яка, крім того, не містить чіткого переліку обставин майнового стану, який тягне за собою в якості наслідків відстрочення, розстрочення сплати судового збору, або звільнення від їх оплати.

Як вказував Європейський суд з прав людини у рішенні «Креуз проти Польщі» за заявою № 28249/95 від 19.06.2001 «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети.

У статті 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

З огляду на зазначене, суддя приходить до висновку, що заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає до задоволення.

Як вищезазначено позивачем заявлено клопотання про витребування доказів від комунального підприємства «БТІ`Гусятинської селищної ради та архівного відділу Чортківської районної державної адміністрації, а саме документів, які підтверджують право власності на все спірне нерухоме майно, яке зазначене у прохальній частині її позовної заяви.

У відповідності до ч.2 ст.116 ЦПК України витребування та (або) огляд доказів є одним із способів їх забезпечення судом.

Згідно п.4 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі

0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 гривень.

Вищевикладене дає підставу судді зробити висновок про неналежне оформлення позовної заяви у відповідності до ст.ст.175,177 ЦПК України.

Крім того, слід звернути увагу позивача і на те, що ксерокопії документів на підтвердження права власності на спірний житловий будинок із технічною документацією, які додані до позовної заяви частково не читабельні.

Також слід звернути увагу також на те, що як вбачається із відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області від 11.02.2022 року на запит суду, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою с. Коцюбинці Чортківського ( колишнього- Гусятинського) району з 17.08.1979 рноку.

У відповідності до частини 1ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За вказаних обставин, суддя приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачці строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вищевказаних недоліків.

Зазначені в ухвалі недоліки слід усунути шляхом надання суду викладеної у новій редакції, з урахуванням вимог, зазначених у даній ухвалі, позовної заяви та її копії у кількості відповідно до кількості відповідачів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотань відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення її ухвали про залишення заяви без руху.

У випадку виконання позивачем вищевказаних вимог ухвали у встановлений строк, позовна заява буде вважатися поданою у день первісного подання її до суду.

Інакше позовна заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Т.М. Цвинтарна