Справа № 658/4199/21
(провадження №2/658/240/22)
17 лютого 2022 року м.Каховка
Каховський міськрайонний суд Херсонської області
в складі головуючого судді Рахімової О.В.,
за участю секретаря судового засідання Сурікової А.Є.,
представника позивача: Грицак О.С.,
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Каховка розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю « АПК « Дом-Агро» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку,
Позивач звернувся до Каховського міськрайонного суду Херсонської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю « АПК « Дом-Агро» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку .
Позовна заява мотивована тим, що у період з 14.08.2013 року по 16.10.2020 року позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем. З січня 2020 року відповідач почав виплачувати заробітну плату не вчасно та не в повному обсязі. При звільненні адміністрація відповідача надала позивачці трудову книжку, однак не провела повного розрахунку за відпрацьований час. Просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за весь період затримки розрахунку.
Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 07.12.2021 року провадження по справі відкрито та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі з підстав , зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про дату та місце розгляду справи належним чином сповіщений, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на адресу суду не надходив.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, наказом за № 9-к від 14.08.2013 року, ОСОБА_1 прийнята на роботу до ТОВ « АПК « Дом-Агро» та на підставі наказу за № 59-к від 15.10.2020 року ( а.с.6) звільнена за ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням ( а.с.20-23).
Право на своєчасне одержання винагороди за працю гарантовано ст. 43 Конституції України. Статтею 2 Кодексу законів про працю України передбачено, що право громадян на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, забезпечується державою.
Відповідно до ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.
Згідно з вимогами ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідно до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівнику належним чином оформлену трудову книжку та провести з ним розрахунки, в строки передбачені ст. 116 КЗпП України.
Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток, за весь час затримки по день фактичного розрахунку та за затримку видачі трудової книжки, тобто за час вимушеного прогулу.
Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України, обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.
Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. (постанова Верховного Суду України від 18.01.2017 року справа № 6-2912цс16).
Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.
Статтею 27 цього Закону встановлено, що порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Держава забезпечує щоквартальну підготовку і публікацію статистичних даних про середню заробітну плату і середню тривалість робочого часу по галузях, групах професій і посад, а також щорічну публікацію даних про вартість робочої сили.
Порядком обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою КМУ від 02.02.1995 року №100, визначено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. При обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включається: основна заробітна плата; доплати і надбавки; виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо.
Нарахування виплат при обчисленні середньої заробітної плати, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводиться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадку, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком (п.2,3,4,8 Порядку).
Відповідно до роз`яснень викладених в п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП, стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року в інших випадках збереження середньої плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати, проводяться шляхом множення середнього (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).
Середньоденний заробіток становить (заробітна плата за вересень 2020 року ( 6616,56 гривень) + заробітна плата за серпень 2020 року ( 6 616,56 гривень)/ 42 фактично відпрацьовані дня) = 315,07 гривень.
Так, судом встановлено, що період затримки фактичного розрахунку по заробітній платі з позивачем, за час затримки розрахунку за період з 16.10.2020 року по день ухвалення рішення складає 335 робочих дня.
Відповідно, середньоденний заробіток позивача складає 315,07 гривень, тобто заборгованість по сплаті середнього заробітку за період затримки повного розрахунку становить (335 дня Х 144315,07 гривень ) = 105 548,45 гривень.
Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона по справі повинна довести відповідними доказами ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Таким чином, позов підлягає задоволенню.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1816,00гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,97,113,115 КЗпП України, ст.ст. 10,11,12, 81,258, 263, 264,265, 273, 280,354, ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю « АПК « Дом-Агро» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку задовольнити.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. В. Рахімова