№2/263/823/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2022 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненка В.О.,

при секретарі Іващенко Н.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання під час вагітності та до досягнення дитиною трьох років,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання під час вагітності та до досягнення дитиною трьох років.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 07 червня 2019 року вона з ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. У шлюбі позивачка завагітніла. Проте сімейні стосунки в них не склались. На теперішній час вона вагітна та перебуває на обліку у жіночій консультації. Відповідач матеріальної допомоги їй не надає, що ставить її у дуже скрутне становище. За такого, позивач вимушена звернутись до суду з вказаним позовом.

Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, надав відзив, у якому просив задовольнити позовні вимоги частково, мотивуючи тим, що він не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності, однак заперечує проти стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки дитина ще не народилась та відповідне свідоцтво про народження позивачкою не надано. Також відповідач не погоджується з розміром аліментів у вигляді 1/4 частини, відповідач має скрутне матеріальне становище, є внутрішньо переміщеною особою та все його майно і речі залишились на тимчасово окупованій території. Просить стягнути аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частки всіх видів доходів.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 07 червня 2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим Маріупольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №333 від 07 червня 2019 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_4 ».

Відповідно до довідки №349 КНП «Перинатальний центр м Маріуполя» від 10 листопада 2021 року, ОСОБА_1 на момент видачі довідки перебуває на обліку з терміном вагітності 37 тижнів 2 дні.

За положеннями частини першої та другої статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до частини четвертої статті 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Як вбачається з положень частини шостої статті 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Згідно частин першої, другої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів).

Зважаючи на те, що позивач була вагітна на час подання позовної заяви, а відповідач є батьком дитини, що не спростовано останнім, та добровільно допомогу на її утримання не надає, тому позивач має право на отримання аліментів від відповідача.

Крім того, відповідач є особою працездатного віку, доказів неможливості надання матеріальної допомоги та перебування на його утриманні інших осіб суду не надано, а тому він може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дружини.

Відповідно до ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до ч.5 ст.84 СК України аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду.

Враховуючи вищевикладене та, виходячи з принципу справедливості та розумності, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дружини під час вагітності і в подальшому до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини щомісячно з усіх видів його доходів, починаючи з дати звернення до суду з позовом.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», згідно положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання під час вагітності та до досягнення дитиною трьох років, - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15 листопада 2021 року до досягнення дитиною трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , у дохід держави судовий збір у сумі 908,00 гривень.

Рішення суду може бути переглянуто Жовтневим районним судом м. Маріуполя за Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя В.О. Ковтуненко