Справа № 473/4716/21
РІШЕННЯ

іменем України

"17" лютого 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Ротар М.М., при секретарі Лукіянчиній Т.І..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив

17 грудня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач зазначав, що 30.11.2017 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0, за яким остання отримала строковий кредит у розмірі 26 726,73 грн. на строк до 25.11.2020 року з сплатою відсотків у розмірі 28 % річних.

08.10.2019 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» було укладено договір факторингу №150, у відповідності до вимог якого, ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» право вимоги від ОСОБА_1 коштів за кредитним договором №0 від 30.11.2017 року, право на одержання яких належить ПАТ «УкрСиббанк».

09.10.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №09-10/19, у відповідності до вимог якого, ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» відступив ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги від ОСОБА_1 коштів за кредитним договором №0 від 30.11.2017 року, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста».

Позичальник неналежно виконувала зобов`язання, тому утворилась заборгованості за договором на загальну суму 42 055 грн. 85 коп., з якої: 15 989 грн. 50 коп. - заборгованість по кредиту, 13 733 грн. 76 коп. - заборгованості по відсоткам, 484 грн. 94 коп. - 3 % річних, 3 113 грн. 66 коп. інфляційні витрати, 8 733 грн. 98 коп. заборгованість по комісії. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 21.12.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причину неявки суду не повідомила.

За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

За правилам ч.1 ст.1049 і ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та порядок, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором.

З матеріалів справи вбачається, що 30.11.2017 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0, за яким остання отримала строковий кредит у розмірі 26 726,73 грн. на строк до 25.11.2020 року з сплатою відсотків у розмірі 28 % річних.

08.10.2019 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» було укладено договір факторингу №150, у відповідності до вимог якого, ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» право вимоги від ОСОБА_1 коштів за кредитним договором №0 від 30.11.2017 року, право на одержання яких належить ПАТ «УкрСиббанк».

09.10.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №09-10/19, у відповідності до вимог якого, ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» відступив ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги від ОСОБА_1 коштів за кредитним договором №0 від 30.11.2017 року, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста».

Банк виконав свої зобов`язання належним чином, надавши позичальнику кредитні кошти, в розмірі передбаченим договором. Проте, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим, утворилась заборгованості за договором на загальну суму 42 055 грн. 85 коп., з якої: 15 989 грн. 50 коп. - заборгованість по кредиту, 13 733 грн. 76 коп. - заборгованості по відсоткам, 484 грн. 94 коп. - 3 % річних, 3 113 грн. 66 коп. інфляційні витрати, 8 733 грн. 98 коп. заборгованість по комісії.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За правилом статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

З аналізу змісту наведених можна дійти висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Тобто, зі спливом строку кредитування припиняється право позивача нараховувати проценти за кредитом.

Такі висновки щодо застосування вказаних норм права відповідають правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року № 14-154 цс 18.

Таким чином позовні вимоги позивача щодо стягнення процентів за наданим кредитом підлягають стягненню до закінчення строку кредитування. Відповідно до розрахунку заборгованості фізичної особи ОСОБА_1 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» станом на 29.11.2021 р. підлягає стягненню загальний залишок заборгованості за відсотками станом на 25.11.2020 р. в розмірі 9 740,52 грн. (заборгованість по відсоткам за період з 05.10.2018 року по 31.10.2020 рік (9 429,52 грн.) + заборгованість по відсоткам за період з 01.11.2020 року по 25.11.2020 рік (311 грн. (373,20:30 *25) .

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних входить до складу грошового зобов`язання і вважається особливою мірою відповідальності боржника за його прострочення, та є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки кредитне зобов`язання є грошовим, його неналежне виконання з боку відповідача призвело до інфляційних втрат позивача, а тому вказані втрати відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України підлягають компенсації відповідачем на суму простроченого кредиту у розмірі 3 113 грн. 66 коп.

Крім того враховуючи вимоги ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд вважає, що нарахування позивачем три проценти річних від простроченої суми на суму простроченого кредиту у розмірі 484 грн. 94 коп. є правомірним та відповідає вимогам закону.

Відповідно до п. 3.11. договору №0 від 30.11.2017 року позичальник сплачує Банку комісію відповідно до умов цього Договору та Додатку №1 до Договору, який є його невід`ємною частиною, однак умовами вказаного договору не вказано розмір комісії та відсутній додаток №1 до Договору. В зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Враховуючи встановленні судом обставини, а також те, що відповідачем в судовому засіданні не було спростовано наявність кредитної заборгованості, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати, пов`язані з сплатою судового збору в розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Згідно вимог ст. 133 ч.1 ЦПК України - судові витрати складаються із судового збору та інших витрат пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України - у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

За такого, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог (70%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 589 грн. 00 коп.

Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, то суд вважає необхідним зауважити наступне.

Згідно з ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн., сплата яких підтверджується договором №05-03/2021 про надання правової допомоги від 05.03.2021 року, платіжним дорученням № від 02.12.2021 року, заявкою на надання юридичної допомоги №43 від 24.11.2021 року, витягом з акту №4 про надання юридичної допомоги від 28.11.2021 року.

За такого, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог (70%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 6 300 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 89, 263-265, 273, 280-283 ЦПК України, суд

ухвалив

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором №0 від 30.11.2017 року в розмірі 29 328 грн. 62 коп., з якої: 15 989 грн. 50 коп. - заборгованість по кредиту, 9 740 грн. 52 коп. - заборгованості по відсоткам, 484 грн. 94 коп. - 3 % річних, 3 113 грн. 66 коп. інфляційні витрати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» судові витрати в розмірі: судовий збір - 1 589 грн. 00 коп., витрати на правничу допомогу - 6300 грн.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» , юридична адреса 04053 м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз буд. 5-Б.

Відповідач: ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Вознесенським МРВ УМВС України в Миколаївській області, адреса зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_1 .

Суддя М.М. Ротар