Справа № 451/2085/20 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю.
Провадження № 22-ц/811/4259/21 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 03 листопада 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

в грудні 2020 року позивач звернувся в суд з даним позовом в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки на неповнолітнього сина з ј частини до 1/6 частини його доходів щомісячно. Позов мотивував тим, що він належним чином сплачував аліменти на утримання сина, однак у зв`язку із зміною його сімейного та матеріального стану, сплата аліментів у встановленому судом розмірі є неможливою.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 03 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Вирішено зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Радехівського районного суду Львівської області від 01 серпня 2007 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів його доходу щомісячно.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У зв`язку із зменшенням розміру аліментів припинено стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Радехівського районного суду від 01 серпня 2007 року по справі №2-280/2007.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідачка ОСОБА_1 оскаржила таке в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не врахував те, що позивачем ОСОБА_2 належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, в тому числі, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, навпаки, наданою позивачем декларацією про доходи та довідкою ГУПФ України у Львівській області від 2020 року встановлено збільшення доходів останнього. Звертаючись до суду позивач фактично не вказав обставин, що мають істотне значення для зменшення мінімального розміру аліментів, як і не надав доказів про погіршення його матеріального стану та покращення стану стягувача. Звертає увагу на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_4 . Вважає, що зменшення розміру аліментів до 1/6 частини доходу позивача негативно вплине на фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання дитини.

Просить скасувати рішення Сокальського районного суду Львівської області від 03 листопада 2021 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Оскільки дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, у відповідності до приписів частини другої статті 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог про зменшення розміру аліментів є доведеними, те, що при ухваленні судового рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання спільної дитини в позивача був відмінний стан здоров`я і він сплачував аліменти у визначеному рішенням суду розмірі. На даний час позивач тривалий період хворіє (з 2019 року) та на його лікування необхідні значні кошти. Суд врахував, що незважаючи на його незадовільний стан здоров`я він працює та сплачує аліменти на утримання їх з відповідачкою спільного сина, заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Відтак, зменшення розміру аліментів з ј заробітку (доходу) до 1/6 заробітку (доходу) є розумним та не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини, на утримання якої стягуються аліменти.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна, з огляду на таке.

Судом встановлено, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 01 серпня 2007 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на їх спільного сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04 липня 2007 року і до досягнення сином повноліття.

Заборгованість по сплаті аліментів за цим рішенням суду, відсутня.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Тобто, цією нормою передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. При цьому зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Однак, ця норма тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку вказаних у ній підстав.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18 викладено висновок, суть якого зводиться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що за судовим рішеннями з нього стягуються аліменти на утримання сина, його матеріальне становище та стан здоров`я з моменту ухвалення судового рішення погіршились, він витрачає значну суму коштів на своє лікування.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз змісту наданих позивачем ОСОБА_2 доказів на підтвердження позовних вимог в суді першої інстанції та суду апеляційної інстанції не дає підстави вважати, що в останнього відбулись зміни в сторону погіршення матеріального стану, або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я з моменту постановлення рішення про стягнення аліментів.

Отже, матеріальний стан позивача, навіть з відрахуванням аліментів, є задовільним та стабільним, що в свою чергу дозволяє виконувати свої зобов`язання щодо сплати аліментів, визначених рішенням суду.

Крім того, позивачем не доведено, що факт перенесених ним операцій, знаходиться у причинному зв`язку із поточними захворюваннями, та необхідністю понесення ним значних витрат на лікування від них, оскільки долучені до матеріалів справи медичні документи не підтверджують зазначену обставину.

У позивача відсутні хронічні захворювання, йому не встановлено інвалідність.

Належних доказів того, що у відповідача немає можливості сплачувати аліменти у визначеному судом першої інстанції розмірі позивачем не надано.

Тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, або змінює рішення.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За приписами частини другої статті 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що висновки суду першої інстанції, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права, оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідачкою ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 1 362,00 грн , який підлягає стягненню на її користь з позивача.

Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 17 лютого 2022 року.

Керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 376, 382 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 03 листопада 2021 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн 00 коп., сплачених за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 лютого 2022 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич