печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року Печерський районний суд м. Києва

суддя: Матійчук Г.О.,

секретар судового засідання: Сеньковська В.Я.,

справа №757/36511/21-ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач 1: ОСОБА_2

відповідач 2: ОСОБА_3

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом до відповідачів, в якому просить визнати останніх такими, що втратили право користування житловим приміщенням: квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що придбала вказану квартиру на електронних торгах через ДП «Сетам».

Отримавши свідоцтво про право власності на квартиру, вона зареєструвала свої права в Державному реєстрі речових прав Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

Як з`ясувалось згодом, в квартирі зареєстровані відповідачі, які не є членами її сім`ї та в квартирі не проживають.

Посилаючись на вказані обставини, просить позов задовольнити.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.07.2021 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачам надати відзив на позовну заяву.

Відповідачі своїм правом надати відзив на позов не скористались.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі Акта про реалізацію предмета іпотеки на електронних торгах від 17.03.2021 року та свідоцтва про право власності від 25.03.2021 року на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Право власності на квартиру зареєстровано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондрою Л.В. 25.03.2021 року, реєстраційний номер 000.

Згідно витягу реєстру територіальної громади м. Києва, в квартирі зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Звертаючись до суду із позовом, позивач посилається на норми ст. 156 ЖК України та ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування приміщенням.

В той же час, застосуванню до спірних правовідносин належать норми ЦК України, а не ЖК України, зокрема, власник має право вимагати усунення перешкод в користуванні своєю власністю, не залежно від часу не проживання третіх осіб в приміщенні та незалежно від ступеню споріднення з власником.

Однак, суд ухвалюючи рішення у даній справі, зважає на факт одноособового права власності на квартиру у позивача, що дає їй право вимагати усунення перешкод в реалізації її права власника, в т.ч. в обраний нею спосіб, а саме - визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, у зв`язку з втратою останніми прав власників на це житло.

Як встановлено в ч. 4 ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст.ст. 317, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. ст. 150, 155 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистих потреб проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Квартири, що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено право користуватися квартирою.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, знайшли своє підтвердження, оскільки за змістом ст.383 ЦК України, ст.150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням наведеного, встановивши, що ОСОБА_1 є одноосібним власником квартири АДРЕСА_1 , а відповідачі втратили право власності на квартиру на підставі виконавчого напису нотаріуса КМНО Шевченко О.В., виданого 10.08.2020 року №2226 та виконавчого провадження №63251003, суд дійшов висновку, що власник має право реалізовувати своє право власності, в будь-який незаборонений законом спосіб, в т.ч. вимагати усунення перешкод в користуванні своїм майном.

Обставини, наведені в позовній заяві та додані до неї докази, відповідачами не спростовані, вони не скористались своїм процесуальним правом подати відзив (заперечення) на позовну заяву та докази на спростування заявлених позовних вимог.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 316-319, 321, 328, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст. ст. 4, 5, 12, 19,76-81, 141, 258-259, 263-265, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Г.О. Матійчук