Справа № 504/2114/20
Номер провадження 2/504/480/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2022смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Жовтан П.В.,

за участю секретаря судових засідань - Сокурцової Т.О.,

позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_1 ,

представника ОСОБА_1 - адвоката Смірнова В.С.,

представників ОСОБА_2 - адвокатів Бойко А.В., Воронюк М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

16.07.2020р. ОСОБА_1 звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позов обґрунтовано тим, що від шлюбу із відповідачем вони мають трьох дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Через системне психологічне насильство з боку відповідача вони фактично не проживають разом з квітня 2020р. Між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей. Відповідач офіційно працевлаштований, є державним службовцем, займає посаду головного державного ревізора-інспектора відділу фактичних перевірок контролю за готівковими операціями управління податкових перевірок, трансферного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС в Одеській області. Крім того, у відповідача наявне нерухоме майно, а саме легковий автомобіль ВАЗ 1990 року випуску та Audi A4 2004 року випуску. Гідний рівень життя їх дітей вона одна не може забезпечувати, а тому вважає, що батько, який є здоровою та працездатною особою повинен сплачувати аліменти в розмірі Ѕ частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою суду від 11.08.2020р. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

30.10.2020р. ОСОБА_2 надав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_1 поїхала в невідомому напрямку, а діти залишилися проживати з ним. Малолітні діти знаходяться на його повному утриманні, в свою чергу відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Він повністю та одноособово виховує дітей, займається їх дозвіллям, забезпечує необхідним харчуванням та одягом, належними умовами проживання, а також займається їх лікуванням. Мати залишила дітей, не спілкується з ними, не приймає участі в їх вихованні. У нього окрім дітей на утриманні також знаходиться матір ОСОБА_5 , яка є пенсіонеркою. Він дійсно працює головним державним ревізором-інспектором ГУ ДПС в Одеській області, має постійну роботу та дохід, втім даний факт не звільняє ОСОБА_1 від виконання свого батьківського обов`язку щодо утримання дітей, тому він просить стягнути з ОСОБА_1 аліменти на його користь на утримання дітей в розмірі 7000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою суду від 05.04.2021р. прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, зустрічний позов об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою суду від 30.06.2021р. у задоволенні клопотання представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвоката Смірнова В.С. про зупинення провадження у справі аліментів до набрання законної сили судовим рішенням у справі №504/2643/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей відмовлено.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 підтримала заявлені нею позовні вимоги та заперечувала проти задоволення зустрічного позову, пояснень по суті справи не надала. Представник ОСОБА_1 - адвокат Смірнов В.С. пояснив, що йому, як представнику, невідомо де та з ким проживають неповнолітні діти сторін, справа щодо визначення місця проживання дітей на теперішній час не розглянута, тому позовні вимоги за первісним позовом підтримує в повному обсязі, а зустрічний позов не визнає, при цьому зауважив, що ОСОБА_1 є безробітною.

В судових засіданнях представники відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 - адвокати Бойко А.В., Воронюк М.О., підтримали вимоги зустрічного позову та заперечували проти задоволення первісного позову, оскільки діти проживають із батьком, знаходяться на його утриманні.

Надалі представники сторін надали заяви про подальший розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 04.03.2006р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис №32, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (т.1 а.с.7).

Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ) (а.с.8-10).

Копією довідкою-характеристики підтверджено, що ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має 3 неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , 2007 р.н., ОСОБА_3 , 2009 р.н., ОСОБА_4 , 2013 р.н., на даний час проживає разом із дітьми та своєю матір`ю ОСОБА_5 (т.1 а.с.67).

Копіями актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 18.06.2020р, 19.03.2021р., підтверджено, що діти знаходяться на утриманні батька, умови проживання дітей задовільні, діти забезпечені всім необхідним, мати дітей ОСОБА_1 залишила дітей та не приймає участі у вихованні дітей з 08.04.2020р. (т.1 а.с.82-89, 194-195).

З описової частини висновку органу опіки та піклування Доброславської селищної ради про доцільність визначення місця проживання дітей №02-14/01/1671 від 18.10.2021р., вбачається, що неповнолітні діти ОСОБА_2 , 2007 р.н., ОСОБА_3 , 2009 р.н., ОСОБА_4 , 2013 р.н. після фактичного припинення шлюбних відносин між батьками залишилися проживати разом із батьком ОСОБА_2 , крім того у висновку містяться посилання на акт обстеження умов проживання від 29.07.2021р., пояснення дітей та ОСОБА_1 на підтвердження проживання дітей із батьком (т.2 а.с.19-22)

Як встановлено у ч.2 ст.252 ЦПК України, не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів з підстави наявності спору про батьківство (материнство), визначення місця проживання дитини, про участь одного з батьків або родичів у вихованні дитини, спілкуванні з дитиною. Отже, заборона зупинення провадження у справі про стягнення аліментів з підстави наявності спору про визначення місця проживання дітей прямо визначена в ЦПК України. З огляду на викладене суд надає критичну оцінку доводам представника ОСОБА_1 - адвоката Смірнова В.С. про неможливість розгляду справи про стягнення аліментів до вирішення питання про визначення місця проживання дітей.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, з врахуванням наданих доказів, суд приходить до однозначного висновку про те, що на момент виникнення спірних правовідносин щодо стягнення аліментів та на даний час діти проживають разом із батьком ОСОБА_2 , доказів супротивного суду не надано, отже первісний позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дітей не підлягає задоволенню.

Оцінюючи вимоги зустрічного позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом враховується, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Лиманському відділі управління соціального захисту населення, за період з 01.02.2021р. по 31.07.2021р. допомогу не отримувала, що підтверджено копією довідки №4014 від 31.08.2021р. (т.2 а.с.14), у січні 2021р. виплачено соціальні виплати на суму 3348.32 грн., у лютому 2021р. на суму 3152.17 грн. (а.с.12), з висновку органу опіки та піклування Доброславської селищної ради про доцільність визначення місця проживання дітей №02-14/01/1671 від 18.10.2021р. вбачається, що ОСОБА_1 офіційно не працевлаштована, проживає за рахунок тимчасових заробітків, власного житла не має. В свою чергу ОСОБА_2 офіційно працевлаштований, має офіційний дохід, яким зможе у повному обсязі забезпечити створення всіх необхідних умов для проживання і розвитку дітей, а пред`явлення ним зустрічного позову про стягнення аліментів обумовлено метою виконання ОСОБА_1 свого батьківського обов`язку щодо утримання дітей.

З урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України, принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, зважаючи на встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд вважає, що заявлений ОСОБА_2 розмір аліментів на суму 7000 грн. щомісячно, з огляду на матеріальний стан ОСОБА_1 є завищеним, тому суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину) до досягнення дітьми повноліття, що є мінімальним гарантованим розміром на одну дитину. Отже, зустрічний позов підлягає частковому задоволенню.

Суд роз`яснює, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч.1 ст.191 ЦПК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У зв`язку із частковим задоволенням вимог зустрічного позову, судовий збір підлягає стягненню із відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 на користь держави.

Керуючись ст.ст.7, 81, 180, 181, 182, 184,191, 192 СК України, ст.ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_6 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину), починаючи з дня пред`явлення зустрічного позову, а саме з 30.10.2020р. до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Жовтан П. В.