Справа № 354/1481/21
Провадження по справі № 2/354/270/22
16 лютого 2022 року м. Яремче
Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Ваврійчук Т.Л.
за участю секретаря судового засідання Старунчак Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гуменюка Богдана Степановича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-
Рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2022 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із 15.11.2021 року та до досягнення дітьми повноліття та 908,00 грн. судового збору в дохід держави.

Вказаним рішенням суду одночасно було призначено судове засідання на 16 лютого 2022 року о 16 год. 00 хв. для вирішення питання про судові витрати за заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гуменюка Б.С., який до закінчення судових дебатів повідомив про те, що у п`ятиденний строк ним буде подано додаткові докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу.

16 лютого 2022 року від представника позивача адвоката Гуменюка Б.С. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, відповідно до якої останній просить стягнути на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. на підтвердження чого долучено акт приймання-передачі результатів послуг від 14 лютого 2022 року та квитанцію №0019 від 14 лютого 2022 року. Розгляд даної заяви просив провести у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час проведення судового засідання повідомлявся належним чином, оскільки був присутній під час проголошення судового рішення у справі.

Згідно ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглянув заяву у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами.

Судом установлено, що 20 вересня 2021 року між адвокатом Гуменюком Б.С. та Цюпою М.І. укладено договір про надання правової(правничої)допомоги у справі №20/09-21/1.

На підтвердження повноважень адвоката до матеріалів справи долучено також ордер адвоката №1016742 від 15 листопада 2021 року та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №866 від 20 квітня 2012 року.

Згідно поданого представником позивача адвокатом Гуменюком Б.С. попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, позивачем понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн., а саме: підготовка позовної заяви адвокатом-1000,00 грн.; участь адвоката у судовому засіданні 2 год.-1000 грн.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача адвокатом Гуменюком Б.С. направлено на адресу суду :

-акт приймання-передачі результатів послуг від 14 лютого 2022 року за договором про надання правової(правничої)допомоги у справі №20/09-21/1, з якого вбачається, що на виконання умов договору адвокатом надано наступні послуги: підготовка позовної заяви вартістю 1000,00 грн.; участь адвоката у двох судових засіданнях-1000,00 грн., а всього на загальну суму 2000,00 грн.;

-квитанцію №0019 від 14 лютого 2022 року відповідно до якої прийнято від ОСОБА_1 оплату за надані послуги правової допомоги у сумі 2000,00 грн.

Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши та оцінивши долучені до неї матеріали, приходить висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Частиною 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, серед іншого, судом не вирішено питання про судові витрати.

Пунктом 6 ч.1 ст.264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.

За приписами п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову- на відповідача.

Згідно з п.п.4,9,6 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з п.п.1,2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Частиною 6 ст.137 ЦПК України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У даній цивільній справі відповідачем не заявлялось клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що понесені позивачем ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню у розмірі 2000,00 грн., оскільки підтверджуються доказами надання адвокатом правничих послуг у справі, заява про їх відшкодування і розрахунок були надані у строк, визначений ч.8 ст.141 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Таким чином, у силу вимог ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 265, 270, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №354/1481/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 на корсить ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000(дві тисячі) гривень.00 коп.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Головуючий суддя: Т.Л. Ваврійчук