Справа №:755/5301/16-ц
Провадження №: 2-з/755/4/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" лютого 2022 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді - САВЛУК Т.В., розглянувши в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Рапала ВМС Корпорейшн, Дочірнього підприємства «ВМС Вотер Куін Україна» про зобов`язання надати достовірну інформацію про продукцію, вилучення із продажу неякісної продукції, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої порушенням прав споживачів,

в с т а н о в и в:

07 липня 2020 року Дніпровським районним судом міста Києва ухваленого рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Рапала ВМС Корпорейшн, Дочірнього підприємства «ВМС Вотер Куін Україна» про зобов`язання надати достовірну інформацію про продукцію, вилучення із продажу неякісної продукції, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої порушенням прав споживачів.

14 квітня 2021 року Київським апеляційним судом винесено постанову про залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07 липня 2020 року - залишено без змін.

16 квітня 2021 року Верховним Судом постановлено ухвалу про відкриття касаційного провадження за позовом ОСОБА_1 до Рапала ВМС Корпорейшн, Дочірнього підприємства «ВМС Вотер Куін Україна» про зобов`язання надати достовірну інформацію про продукцію, вилучення із продажу неякісної продукції, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої порушенням прав споживачів за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 березня 2021 року.

Витребувано з Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу №755/5301/16-ц.

17 серпня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва, на виконання ухвали Верховного суду від 16 квітня 2021 року, цивільну справу направлено до Верховного Суду для перегляду в касаційному порядку.

30 серпня 2021 року (за вх.№Еп-9894) на адресу суду засобами електронного зв`язку надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яка передана в провадження головуючого судді Савлук Т.В. на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду по цивільній справі №755/5301/16-ц (номер провадження №2-з/755/274/21 (2-з/755/4/22)).

26 січня 2022 року Верховним Судом винесено постанову про відмову у задоволені заяв ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали.

Касаційні скарги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 17 березня 2021 року залишено без змін.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року залишено без змін.

10 лютого 2022 року Управління забезпечення роботи Першої судової палати Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду направило цивільну справу №755/5301/16-ц з постановою від 26 січня 2022 року до Дніпровського районного суду міста Києва.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). (ч. 1 ст. 153 ЦПК України)

За змістом положень ч.13 ст.7 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вивчивши матеріли заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову на предмет дотримання вимог цивільного процесуального законодавства, суддя приходить до наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. ( ст.2 Цивільного процесуального кодексу України)

Виходячи з положень частини першої та другої статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України при розгляді справи № 6-2552цс16 у постанові від 18 січня 2017 року.

Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. (ч.3 ст. 258 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до положень ч.8 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Враховуючи стадію цивільного процесу, завершення розгляду справи по суті судом першої інстанції шляхом ухвалення судового рішення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, оскільки заява про забезпечення позову подана до суду після завершення розгляду справи по суті та ухвалення судом остаточного рішення, в той же час виходячи з положень ч.2 ст.149 Цивільного процесуального кодексу України не передбачено підстав для розгляду заяви про забезпечення позову після завершення розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 149, 260, 261, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, яка надійшла до суду засобами електронного зв`язку 30 серпня 2021 року, зареєстрована за вх.№Еп9894.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет http://dn.ki.court.gov.ua

С у д д я