Провадження 2/127/4194/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2022 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Мельник В.В.

розглянувши в загальному провадженні у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності та визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

15.09.2021 року судом було зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності та визнання права власності на майно, яку мотивовано тим, що 03.09.2011 року сторони уклали шлюб, який рішенням суду від 16.07.2018 року був розірваний.

Під час шлюбу придбане нерухоме майно, яке зареєстроване за ОСОБА_1 : квартиру АДРЕСА_1 ; комору, загальною площею 6,1 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 .

На підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2020 року зазначене нерухоме майно визнане спільним майном подружжя та поділене між подружжям по 1/2 ідеальній частці кожному.

Відповідно до звіту про оцінку майна від 30.08.2021 року, ринкова вартість однокімнатної квартири АДРЕСА_1 становить 743 700 грн., в тому числі вартість 1/2 частки квартири складає 371 850 грн.

Відповідно до звіту про оцінку майна від 30.08.2021 року, ринкова вартість комори площею 6,1 кв.м. по АДРЕСА_2 становить 63 900 грн., в тому числі вартість 1/2 частки комори складає 31 950 грн.

Оскільки спільне володіння та користування спірним майном між колишнім подружжям є неможливим, виділити частки квартири і комори в натурі також неможливо, позивач вважає, що право власності на Ѕ частку відповідача у спільному майні підлягає припиненню із стягненням з нього на користь відповідача вартості Ѕ частки майна в сумі 403 800 грн.

На підставі ст. 365 ЦК України позивач ОСОБА_1 просив суд: припинити право власності ОСОБА_2 на Ѕ частку у спільному майні: квартири АДРЕСА_1 ; комори, загальною площею 6,1 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 ; комору, загальною площею 6,1 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 . Стягненути з нього на користь відповідача грошову компенсацію в сумі 403 800 грн. Судовий збір просив залишити за його рахунок.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Марусич М.С. вимоги підтримав. Суду пояснив, що під час шлюбу сторони придбали майно, яке було зареєстроване за ОСОБА_1 : квартиру АДРЕСА_1 ; комору, загальною площею 6,1 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 . На підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2020 року зазначене нерухоме майно визнано спільним майном подружжя та розділено між подружжям по 1/2 ідеальній частці кожному. Загальна вартість Ѕ частки майна відповідача (квартири та комори), складає 403 800 грн. Відповідач із такою сумою погодилась та отримала вказану грошову компенсацію за свою Ѕ частку. Просив позов задоволити, судові витрати залишити за позивачем.

Позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив позов задоволити, оскільки вони із ОСОБА_2 не можуть дійти згоди з приводу користування спільним майном.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Покоєвич А.О. позов визнав, суду пояснив, що ОСОБА_2 погодилась на припинення її Ѕ частки у спільному майні, отримала грошову компенсацію в сумі 403 800 грн. Погодився, що спільне користування майном колишнім подружжям є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласників.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала, підтвердила, що спільним майном користуватись неможливо, припинення її права на частку в майні не завдасть їй істотної шкоди, оскільки вона отримала грошову компенсацію за свою частку.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований 03.09.2011 року.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.07.2018 року № 127/11110/18 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний (а.с. 10).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2020 року № 127/23420/18 було визнано спільним майном подружжя квартиру АДРЕСА_1 ; комору, загальною площею 6,1 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 та поділено між подружжям по 1/2 ідеальній частці кожному (а.с. 15-18).

Відповідно до звіту про оцінку майна від 30.08.2021 року, ринкова вартість однокімнатної квартири АДРЕСА_1 становить 743 700 грн., в тому числі вартість 1/2 частки квартири складає 371 850 грн. (а.с. 36-51).

Відповідно до звіту про оцінку майна від 30.08.2021 року, ринкова вартість комори площею 6,1 кв.м. по АДРЕСА_2 становить 63 900 грн., в тому числі вартість 1/2 частки комори складає 31 950 грн. (а.с. 21-31).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно обтяження на квартиру АДРЕСА_1 та комору, загальною площею 6,1 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 , не зареєстровані (а.с. 73-75, 82-85).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що частка відповідача в квартирі та коморі є незначною, не може бути виділена в натурі, спільне володіння і користування спірною нерухомістю є неможливим, а припинення права власності не завдасть істотної шкоди інтересам ОСОБА_2 , яка отримала грошову компенсацію вартості її частки в квартирі та коморі, тому просив припинити право власності відповідача.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

З аналізу положень ст. 365 ЦК України та судової практики вбачається, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених п.п.1-3 ч.1 ст. 365 ЦК України підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Водночас, при визначенні судом розміру грошової компенсації, яка підлягає стягненню з однієї сторони на користь іншої, необхідно враховувати роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в абз. 3, 4 п.6 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991р. №7 (далі ППВСУ №7), відповідно до якого розмір такої грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

В судовому засіданні встановлено, що квартирою та коморою користується лише позивач, спільне користування майном між колишнім подружжям є неможливим, частки кожного співвласника в квартирі і коморі виділу не підлягають, припинення права власності не завдасть істотної шкоди інтересам ОСОБА_2 , яка отримала грошову компенсацію за свою частку відповідно до ринкової вартості майна і підтвердила, що це відповідає її інтересам.

Враховуючи наведені обставини, норми матеріального права, суд вважає можливим на підставі ст. 365 ЦК України припинити право власності відповідача на 1/2 частку у спільному майні: квартирі АДРЕСА_1 ; коморі, загальною площею 6,1 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 та визнати за позивачем право власності на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 ; комору, загальною площею 6,1 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 .

Судові витрати за клопотанням позивача слід залишити за ним.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 319, 358, 365 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 142, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Припинити право власності ОСОБА_2 на Ѕ частку у спільному майні:

- квартири АДРЕСА_1 ;

- комори, загальною площею 6,1 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно:

- квартиру АДРЕСА_1 ;

- комору, загальною площею 6,1 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 .

Судовий збір залишити за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2

Повне судове рішення складене 18.02.2022 року.

Суддя: