Справа № 408/1909/16
Провадження №2-п/408/5/22
УХВАЛА

17 лютого 2022 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого Булгакової Г.В.

при секретарі Ришковій Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Біловодськ Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Біловодського районного суду Луганської області від 11 жовтня 2016 року у цивільній справі № 408/1909/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 11 жовтня 2016 року по цивільній справі №408/1909/16-ц було задоволено повністю позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 67 від 24.05.2012 року в розмірі 178619,72 грн грн та суми судових витрат в розмірі 2679,30 грн в рівних частках з кожного відповідача.

04 лютого 2021 року відповідач ОСОБА_1 через представника - адвоката Ласточкіна С.О. звернулася до Біловодського районного суду Луганської області із заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення Біловодського районного суду Луганської області від 11 жовтня 2016 року по цивільній справі №408/1909/16-ц, посилаючись на те, що на період провадження у справі відповідач була зареєстрованою на тимчасово непідконтрольній органам державної влади України території м. Ровеньки Луганської області, фактично проживала за іншою адресою в м. Київ.

Вказувала, що вона, як сторона по справі, яка зареєстрована на тимчасово непідконтрольній органам державної влади України території, про відкриття провадження та місце, дату і час розгляду справи належним чином відповідно до вимог ст.74-76 ЦПК України повідомлена не була, судові повістки особисто не отримувала, у зв`язку із чим була позбавлена можливості повноцінно захищати свої права в цивільному процесі.

Зазначала, що в зв`язку із вищевикладених причин належним чином засвідчену копію вказаного заочного рішення Біловодського районного суду Луганської області від від 11 жовтня 2016 року по цивільній справі №408/1909/16-ц ОСОБА_1 отримала 15 січня 2021 року, після чого у встановлені ч.3 ст. 284 ЦПК України строки направила до суду клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

В обґрунтування своїх тверджень, що стосуються правових підстав для скасування заочного рішення суду представник відповідача зазначав, що окрім вищевказаних поважних причин неявки відповідача в судове засідання, неповідомлення нею суду про причини неявки та ненадання відзиву на позов, судом при ухваленні рішення невірно визначено предметну та суб`єктну підсудність справи, неналежним чином було досліджено докази, надані стороною позивача на підтвердження укладення кредитного договору та виконання його умов, а також неналежно досліджено докази щодо точного розміру заборгованості, і не враховано наявні, на думку представника відповідача, правові підстави для припинення договору поруки.

Представником позивача адвокатом Гребенар О.В. до суду надано заперечення, в якому останній заперечував проти задоволення заяви про скасування заочного рішення, обґрунтовуючи свою позицію тим, що відповідач була належним чином повідомлена про розгляд справи через засоби масової інформації, що відповідало приписам ч.9 ст. 74 ЦПК України (в чинній на той час редакції) та при цьому в порушення умов кредитного договору не повідомила банк про зміну місця помешкання. Також представник позивача наголошував, що заочне рішення суду про стягнення заборгованості прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, докази, на які посилається представник відповідача Тимошенко С.В., не мають істотного значення для правильного розгляду справи, тому просив заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Гурова К.Т. в судовому засіданні заяву про скасування та перегляд вищевказаного заочного рішення Біловодського районного суду підтримала та просила її задовольнити, посилаючись та доводи, викладені в раніше поданій заяві.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні свою заяву також підтримала та просила скасувати вказане заочне рішення суду посилаючись на те, що заборгованість перед банком за вказаним кредитним договором нею сплачена, тому позовні вимоги вважає необґрунтованими.

Представник позивача адвокат Гребенар О.В. в судовому засіданні проти заяви про перегляд вказаного заочного рішення заперечував, зазначивши, що банком в обґрунтування заборгованості надані належні та допустимі докази, та відповідач була належним повідомлена про дату та час розгляду справи шляхом публікації оголошення у ЗМІ, що відповідало положенням ЦПК в чинній на той час редакції, тому вважає, що судом винесено рішення по суті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому просив заяву про скасування та перегляд вказаного заочного рішення суду залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, вислухавши думку сторін, ознайомившись із доводами заяви про скасування заочного рішення з призначенням справи до розгляду в загальному порядку, вивчивши матеріали справи, приходить наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже для наявності правових підстав щодо скасування заочного рішення суд повинен встановити одночасно такі три фактичні складові:

-відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин;

-відповідач не подав відзив на позовну заяву з поважних причин;

-докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено зі змісту матеріалів справи №408/1909/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідач ОСОБА_1 зареєстрована на непідконтрольній органам державної влади (м. Ровеньки Луганської області) на судові засідання жодного разу не з`являлася, про причини неявки суду не повідомляла, відзиву на позов, а також будь-яких доказів до суду не подавала.

Заочним рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 11 жовтня 2016 року по цивільній справі №408/1909/16-ц було задоволено повністю позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 67 від 24.05.2012 року в розмірі 178619,72 грн та суми судових витрат в розмірі 2679,30 грн в рівних частках з кожного відповідача.

Посилання представника відповідача ОСОБА_1 на порушення судом положень ЦПК України, що виразилося в неналежному повідомленні відповідача про відкриття та розгляд справи, суд оцінює критично, оскільки в матеріалах справи наявні очевидні докази належного повідомлення, а саме: копія публікації в газеті «Урядовий кур`єр» від 06 жовтня 2016 року № 188 оголошення про виклик відповідача в судове засідання, призначене на 11 жовтня 2016 року, що відповідно до чинної на той час редакції ст. ст.74-76 ЦПК України, давало суду підстави вважати відповідача такою, що була повідомленою про час і місце слухання справи з часу опублікування оголошення, оскільки об`єктивно це був єдиний спосіб її повідомлення, зважаючи на те, що місце реєстрації відповідача було зазначене в позові, про що свідчать відповідні матеріали справи. В буквальному тлумаченні ч.9 ст. 74 ЦПК України в чинній на той час редакції зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача судом розцінено таким, що є невідоме, оскільки згідно довідки УДМС в Луганській області від 23.04.2016 № 12/4-9861, наданої на запит суду, здійснити перевірку адреси реєстрації відповідача ОСОБА_1 не надалося можливим. Тому суд вважає, що публікація оголошення в регіональному засобі масової інформації в зв`язку з реєстрацією відповідача на непідконтрольній органам державної влади України за неможливості підтвердження цієї адреси органом ДМС, жодним чином не порушувало чинні на час розгляду справи норми ЦПК України.

Оцінивши доводи заяви про скасування заочного рішення, суд наголошує на тому, що в обґрунтування своїх тверджень про неврахування судом обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, відповідач та її представник не надали до суду жодних нових доказів. Всі докази та обставини, на які посилаються відповідач та її представник, наявні в матеріалах справи №408/1909/16-ц, досліджені та враховані судом при винесенні рішення від 11 жовтня 2016 року.

Отже, всі доводи та обґрунтування, вказані в заяві про скасування заочного рішення за своїм змістом зводяться до висновків про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, що по суті є незгодою з ухваленим рішенням та представляють собою обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, дослідивши в своїй сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, про відсутність в матеріалах заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного судового рішення доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а отже сукупності всіх складових, передбачених згідно ч.1 ст. 288 ЦПК України, необхідних для прийняття рішення про скасування заочного рішення суду.

А відтак, суд не находить правових підстав для скасування заочного рішення Біловодського районного суду Луганської області від 11 жовтня 2016 року у цивільній справі №408/1909/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст.287,288 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Біловодського районного суду Луганської області від 11 жовтня 2016 року по цивільній справі № 408/1909/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в 30-ти денний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 21 лютого 2022 року.

Суддя Г.В. Булгакова