Ухвала

16 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 187/789/17

провадження № 61-1646ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,

розглянув заяви суддів Черняк Ю. В., Воробйової І. А., Лідовця Р. А. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики; за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у позові.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2018 року представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2018 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 23 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д., Воробйової І. А., Кривцової Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач) від 03 липня 2019 року касаційні скарги ОСОБА_1 , від імені якого діяв адвокат Хасін І. Б., задоволено частково. Рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2018 року, ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 травня

2018 року, ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 червня

2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від

27 вересня 2019 року забезпечено позов шляхом накладення арешту на належну ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , заборонено органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири

АДРЕСА_1 .

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від

05 березня 2020 року залучено до участі у цій справі третю особу, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , прийнято до розгляду позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним.

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 01 квітня 2009 року у загальному розмірі 417 113,11 доларів США, що включає: основну суму боргу у розмірі 337 032 доларів США, проценти за користування позикою у розмірі

51 936,63 доларів США, три проценти річних у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання у розмірі 28 144,48 доларів США.

У задоволенні позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Зазначено, що заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2019 року, діють протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , залишено без задоволення. Рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2021 року залишено без змін.

24 січня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року.

Відповідно до вимог статті 33 ЦПК України, автоматизованою системою розподілу справ визначено колегію суддів у складі: судді-доповідача Черняк Ю. В., та суддів: Воробйову І. А., Лідовця Р. А.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За правилами частини першої статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статті 36 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Частиною другою статті 40 ЦПК України встановлено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 46).

Судді Верховного Суду Черняк Ю. В., Воробйова І. А., Лідовець Р. А., раніше брали участь у перегляді цієї справи у суді касаційної інстанції та висловили свою правову позицію щодо спірних правовідносин, тому з метою уникнення сумнівів у неупередженості чи об`єктивності суддів, заяви про самовідвід слід задовольнити та передати касаційне провадження для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ураховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення заяв про самовідвід суддів Черняк Ю. В., Воробйової І. А., Лідовця Р. А.

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяви суддів Черняк Юлії Валеріївни, Воробйової Ірини Анатоліївни, Лідовця Руслана Анатолійовича про самовідвід задовольнити.

Відвести суддів Верховного Суду Черняк Юлію Валеріївну, Воробйову Ірину Анатоліївну, Лідовця Руслана Анатолійовича від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики; за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року у справі № 187/789/17 передати для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець