Ухвала

Іменем України

15 лютого 2022 року

м. Київ

справа №824/243/21

провадження №22-ск/824/9/2022

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О.Ф., за участю секретаря Ратушного А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Компанії Bollwerk Finanzierungs- und Industriemanagement AG

про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 липня 2021 року у справі №275/2020

за позовом Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія"

до Компанії Bollwerk Finanzierungs- und Industriemanagement AG

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2021 року Компанія Bollwerk Finanzierungs- und Industriemanagement AG (далі - Компанія Bollwerk), посилаючись на те, що рішення міжнародного комерційного арбітражу суперечить публічному порядку України, звернулася до Київського апеляційного суду із заявою про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30.07.2021 у справі №275/2020 (далі - рішення МКАС).

В обґрунтування заяви заявник - Компанія Bollwerk вказував, що 12.12.2019 Акціонерне товариство "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" (продавець) та Компанія Bollwerk (покупець) уклали контракт, пунктом 1.1. якого визначено, що продавець продає, а покупець купує рутиловий концентрат виробництва Філії "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія"(далі - АТ "ОГХК"). За умовами контракту АТ "ОГХК" повинно було постановити Компанії в загальному обсязі 5 000,00 метричних тонн товару, однак обов'язок з поставки виконав лише частково.

У травні 2020 року АТ "ОГХК" в односторонньому порядку припинило поставку товару за Контрактом, у зв'язку з чим 28.05.2020 Компанія Bollwerk звернулася до АТ "ОГХК" з проханням повідомити причини припинення поставки товару за контрактом та повідомила про зупинення оплати товару до повного виконання своїх зобов'язань продавцем.

Зауважив, що згідно п. 8.1 Контракту, у зв`язку з розпочатим процесом приватизації АТ «ОГХК» останній гарантує виконання своїх зобов`язань з поставки товару за цим Контрактом у повному обсязі незалежно від можливої зміни керівництва, органу управління та/або зміни власника AT«ОГХК».

А згідно п. 8.2 Контракту, у випадку односторонньої відмови продавця від виконання своїх зобов`язань з поставки повної кількості товару за цим Контрактом покупець маєправо призупинити оплату за поставлені партії товару в терміни визначені пунктом 6.2 цього Контракту. У цьому випадку оплата за поставлені партії товару має бути здійснена у граничні строки розрахунків за операціями з експорту товарів, визначенихНаціональним банком України. Також у цьому випадку продавець втрачає право стягнення з покупця пені за пунктом 6.4 цього Контракту.

Додав, що листами від 05.06.2020, від 23.06.2020 та від 26.11.2020 Компанія Bollwerk повторно повідомила АТ «ОГХК» про зупинення оплати товару до його поставки у повному обсязі, закликавши AT«ОГХК» до повного і належного виконання зобов`язань за Контрактом. Однак, неодноразові листи залишилися без відповіді, поставка товару за Контрактом так і не була відновлена, а у листопаді 2020 року AT «ОГХК» звернулося до МКАС із позовом до Компанії Bollwerk про стягнення заборгованості за Контрактом, який рішенням МКАС від 30.07.2021 задоволено частково.

Заявник резюмував, що наведені обставини вказують на те, що на момент звернення АТ "ОГХК" з позовом до МКАС права продавця не були порушені, так як строк з оплати товару не настав, що свідчить про порушення публічного порядку України та відповідно є підставою для скасування рішення МКАС від 30.07.2021 у справі №275/2020.

Заперечуючи проти заяви, АТ "ОГХК" подало письмові заперечення, в яких просило відмовити Компанії Bollwerk у задоволенні заяви про скасування рішення МКАС від 30.07.2021 у справі №275/2020.

В обґрунтування заперечень посилався на те, що наведені Компанією Bollwerk підстави не є порушенням публічного порядку, під яким слід розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого в ній ладу. Арбітражне рішення не суперечить публічному порядку України, її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканості, конституційним правам, свободам, гарантіям, оскільки це рішення ухвалено виключно стосовно боржника, як окремої юридичної особи та самостійного учасника господарського обороту, і поширює свою дію тільки на боржника. Також, арбітражне рішення не впливає на суспільні, економічні та соціальні основи діяльності держави Україна та не заподіє шкоду суверенітету чи безпеці держави Україна.

Крім того, зазначив, що правовідносини, які виникли між сторонами у арбітражній справі ґрунтуються на договірних засадах, а зміст договору (контракту) не свідчить про наявність факту застосування норми права, яка порушує публічний порядок. А оскаржуване заявником арбітражне рішення не виходить за межі контракту.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьої цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦПК України, справи щодо оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцезнаходженням арбітражу.

Представник АТ "ОГХК" - Ткаченко О.Ю. в судовому засіданні проти заяви заперечувала та просила відмовити в її задоволенні.

Заявник - Компанія Bollwerk, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив (а.с. 95-96). Клопотання про відкладення розгляду справи із зазначення поважних причин від Компанії Bollwerk до суду не надходило.

Зважаючи на викладене та беручи до уваги положення ч. 2 ст. 457 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника АТ "ОГХК" - Ткаченко О.Ю., дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 12 грудня 2019 року АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» (продавець) та Компанія Bollwerk Finanzierungs- und Industriemanagement AG (покупець) уклали Контракт №127/1-19 (далі - Контракт).

Відповідно до п. 1.1 Контракту продавець продає, а покупець купує рутиловий концентрат виробництва Філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», що далі згадується, як товар.

За умовами Контракту АТ «ОГХК» повинно було поставити Компанії Bollwerk в загальному обсязі 5 000,00 метричних тонн товару, а останній в свою чергу повинен був оплатити товар на умовах, зазначених в Контракті.

Відповідно до пунктів 10.1, 10.2, 10.3 Контракту, всі суперечки, що не врегульовані між сторонами, які виникли у зв`язку з цим контрактом, мають бути переданими на розгляд та остаточне вирішення до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України згідно його регламенту, з використанням діючого законодавства України.

Місце проведення арбітражу - м. Київ, Україна. Мова арбітражного розгляду - українська. Розгляд і вирішення суперечок за цим контрактом проводить один арбітр.

Рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України є остаточним та обов`язковим для обох сторін.

У зв`язку з невиконанням Компанією Bollwerk своїх зобов`язань за укладеним з АТ «ОГХК» Контрактом, на підставі п. 10.1. вказаного Контракту, останнє звернулося до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України з позовом.

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 липня 2021 року у справі №275/2020 частково задоволено позов Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» до Компанії Bollwerk Finanzierungs-und Industriemanagement AG про стягнення заборгованості за контрактом №127/1-19 від 12.12.2019.

Стягнуто з Компанії Bollwerk на користь АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» 1 901 328,50 доларів США заборгованості за поставлений товар та 19 592,29 доларів США на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 1 920 920,79 доларів США. В решті позовних вимог відмовлено. Арбітражний збір в сумі 282,22 доларів США віднесено на позивача.

В рішенні зазначено, що воно набирає чинності з дати його винесення, є остаточним і підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 459 ЦПК України, рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано судом лише у випадках, передбачених цією статтею, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Підстави для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу наведені в частині 2 статті 459 ЦПК України. Так, рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо:

1) сторона, що подала заяву про скасування, надасть докази того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або

б) її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали закону; або

2) суд визначить, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Аналогічні підстави для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу передбачені також статтею 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що перелік підстав для скасування рішення арбітражного суду є вичерпним.

Як на підставу для скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду від 30.07.2021 заявник посилається на підпункт «б» пункту 2 частини 2 ст. 459 ЦПК України - арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Суд вважає, що такі доводи заявника є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Верховний Суд в постанові від 10.12.2020 у справі №824/67/20 роз`яснив, що під публічним порядком слід розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо). Публічний порядок будь-якої держави включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава має намір захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави; обов`язок держави з дотримання своїх зобов`язань перед іншими державами та міжнародними організаціями.

Правова концепція публічного порядку існує для того, щоб захистити державу від іноземних арбітражних рішень, які порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя. Ці положення покликані встановити правовий бар`єр на шляху рішень, ухвалених всупереч кардинальним процесуальним і матеріально-правовим принципам, на яких тримається публічний порядок.

Крім того, ст. 12 Закону України "Про міжнародне приватне право" визначено, що норма права іноземної держави не застосовується у випадках, якщо її застосування призводить до наслідків, явно не сумісних з основами правопорядку (публічним порядком) України. У таких випадках застосовується право, яке має найбільш тісний зв`язок з правовідносинами, а якщо таке право визначити або застосувати неможливо, застосовується право України. У разі якщо суд розглядає спірні правовідносини на підставі домовленості сторін, публічний порядок цієї держави безпосередньо не зачіпається.

Порушення публічного порядку може стосуватися основоположних принципів як матеріального, так і процесуального права.

Як порушення процесуального публічного порядку потрібно розуміти ті процесуальні порушення, допущені арбітражним судом, які є підставою для його скасування відповідно до пункту 1 частини другої статті 459 ЦПК України. Такі підстави для скасування рішення арбітражного суду можуть бути застосовані у тому разі, якщо сторона, яка подала заяву про скасування арбітражного рішення, обґрунтовує таку заяву цими доводами.

Натомість підстави для скасування рішення арбітражного суду відповідно до пункту 2 частини другої статті 459 ЦПК України підлягають перевірці судом.

У своїй заяві Компанія Bollwerk посилається на те, що станом на день пред`явлення позову до Міжнародного комерційного арбітражного суду права позивача - АТ "ОГХК" порушені не були, оскільки строк виконання зобов`язання компанією Bollwerk з оплати товару за контрактом від 12.12.2019 №127/1-19 не сплинув.

Отже, по своїй суті доводи заявника зводиться до незгоди з правильністю застосування МКАС норм матеріального права при вирішенні спору, з вирішенням спору по суті, та не свідчать про порушення публічного порядку України. А згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом в постанові від 10.01.2019 у справі №796/134/2018 , суд загальної юрисдикції не має правових підстав аналізувати правильність застосування МКАС норм матеріального права при вирішенні спору та переглядати спір, вирішений арбітражним судом, по суті.

Таким чином, знайшли своє підтвердження заперечення АТ "ОГХК", що рішення МКАС від 30.07.2021 по справі №275/2020 не суперечить публічному порядку України, оскільки ухвалено виключно стосовно боржника як окремої юридичної особи та самостійного учасника господарського обороту. Спірні правовідносини у межах розгляду справи ґрунтуються на домовленості сторін, зміст договору не свідчить про наявність факту застосування норми права, яка порушує публічний порядок. Арбітражне рішення не впливає на суспільні, економічні та соціальні основи діяльності держави Україна та не заподіє шкоду суверенітету чи безпеці держави Україна.

З наведеного слідує, що обставини на які посилається заявник, як на підставу для скасування рішення МКАС від 30.07.2021 по справі №275/2020, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки заявник не довів, що рішення арбітражного суду впливає на суспільні, економічні та соціальні основи діяльності держави Україна чи що вказане рішення завдасть шкоди суверенітету чи безпеці держави Україна.

Отже, оскаржуване рішення МКАС не виходить за межі контракту та не суперечить публічному порядку України, а як вже вказувалося вище, суд загальної юрисдикції не має правових підстав аналізувати правильність застосування МКАС норм матеріального права при вирішенні спору та переглядати спір по суті.

За наведених обставин, суд вважає, що Компанія Bollwerk не підтвердила існування визначених ст. 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та ст. 459 ЦПК України підстав для скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви Компанії Bollwerk Finanzierung-und IndustriemanagementAG, про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражу при Торгово-промисловій палаті України від 30.07.2021 у справі №275/2020.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 457, 459, 460 ЦПК України,

У Х ВА Л И В:

В задоволенні заяви Компанії Bollwerk Finanzierungs- und Industriemanagement AG про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 липня 2021 року у справі №275/2020 за позовом Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" до Компанії Bollwerk Finanzierungs- und Industriemanagement AG про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 липня 2021 року у справі №275/2020 за позовом Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" до Компанії Bollwerk Finanzierungs- und Industriemanagement AG про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Київський апеляційний суд.

Ухвала, якщо вона не буде оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 16 лютого 2022 року.

Суддя О.Ф. Мазурик