Номер провадження: 22-ц/813/5398/22
Номер справи місцевого суду: 495/6451/20
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю. В.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів:Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П..

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.11.2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2 500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до повноліття дитини.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.11.2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 20.10.2020 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 15.11.2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу відповідно до вимог якої просить суд рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.11.2021 року змінити в частині визначення розміру аліментів, та стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1500 грн. але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.10.2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та заперечення інших учасників справи

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що з ухваленим рішенням суду першої інстанції не погоджується в частині розміру аліментів з наступних підстав.

Вказує, що 04.05.2018 року внаслідок наїзду на нього автобусу отримав тяжкі тілесні травми ушкодження у вигляді консолідованого перелому лівої великої берцової кістки, консолідованого перелому лівого колінного суглоба, лівого надколінка. Окрім того, йому було видалено селезінку, що змушує постійно притримуватися суворої дієти.

З огляду на отримані травми та ушкодження апелянт став інвалідом третьої групи з хронічним больовим синдромом та необхідністю постійного нагляду судинного хірурга, що підтверджується відповідною медичною документацією, яка була надана до суду першої інстанції.

ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що на протязі тривалого часу перебував на лікуванні та звертався до амбулаторної допомоги зі скаргами на біль у лівій гомілці, лівому колінному суглобі. Обмеження рухів та шкулькому. Змушений проводити тривалі курси лікування протизапальної терапії, судинної терапії та перебувати під постійним наглядом судинного хірурга.

З огляду на отриману інвалідність втратив працездатність та спроможність фізично працювати та навантажуватися, а відповідно і заробляти гроші. Після отриманих травм та перенесених операцій фактично потребує сторонньої допомоги, яку надає лише його мати, яка сама є непрацездатною особою похилого віку та пенсіонером.

Апелянт звертає увагу суду на те, що отримує заробітну плату в розмірі 4100 грн на місяць, що підтверджується довідками про рух коштів по заробітній платі, копії яких були долучені до матеріалів справи.

Таким чином, розмір стягнутих аліментів перевищує 50% заробітної плати, що свідчить про недотримання судом першої інстанції положень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 та ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».

ОСОБА_1 зазначає, що надані докази спростовують твердження позивача про те, що він має об`єктивну можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 2500 грн. Проте, жодному із наданих письмових доказів суд першої інстанції оцінки не надав, викладені заперечення у відзиві судом досліджено не було.

Крім того, апелянт звертає увагу суду на те, що з моменту припинення фактичних шлюбних відносин із позивачем та офіційного розірвання шлюбу, відповідач не дивлячись на стан свого здоров`я сплачує аліменти на утримання сина у розмірі 1500 грн на місяць та несе додаткові витрати з придбання сину одягу, засобів мобільного зв`язку та інші необхідні додаткові витрати. Викладене підтверджується виписками з карткового рахунку про зарахування аліментних платежів на утримання дитини на банківський рахунок позивача та чеками на придбання одягу сину, які долучені до матеріалів справи.

Також, апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції що рішення ухвалено за відсутності його про дату, час та місце розгляду справи, що є порушенням норм процесуального права на пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.12.2021 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.11.2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.02.2021 року під головуванням судді Князюка О.В справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в судове засідання.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 липня 2020 року було розірвано.

Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

П. п. 3, 4 ч. 1ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Для дітей віком від 6 до 18 років прожитковий мінімум з 01.01.2021 по 30.06.2021 становить 2395 грн, з 01.07.2021 по 30.11.2021 становить 2510 грн, з 01.12.2021 по 31.12.2021 становить 2618 грн.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що кожен з батьків повинен приймати рівну участь у духовному розвитку та матеріальному забезпеченні дитини.

Колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що апелянт добровільно сплачує певну суму на утримання неповнолітнього сина, а саме 1500 грн щомісяця. Крім того, з наданих суду доказів відповідачем також вбачається. що ОСОБА_1 несе додаткові витрати з придбання сину одягу, засобів мобільного зв`язку та інші необхідні додаткові витрати. Викладене підтверджується виписками з карткового рахунку про зарахування аліментних платежів на утримання дитини на банківський рахунок позивача та чеками на придбання одягу сину, які долучені до матеріалів справи.

Також, судом першої інстанції в супереч нормам матеріального права не було досліджено та не надано оцінку стану здоров`я та матеріальне становище платника аліментів.

З матеріалів справи, а саме доказів наданих відповідачем (а. с. 30-42) вбачається, що 04.05.2018 року внаслідок наїзду автобусу ОСОБА_1 отримав тяжкі тілесні травми ушкодження у вигляді консолідованого перелому лівої великої берцової кістки, консолідованого перелому лівого колінного суглоба, лівого надколінка. Окрім того, йому було видалено селезінку, що змушує постійно притримуватися строгої дієти.

З огляду на отримані травми та ушкодження апелянт став інвалідом третьої групи з хронічним больовим синдромом та необхідністю постійного нагляду судинного хірурга, що підтверджується відповідною медичною документацією, яка була надана до суду першої інстанції.

Судом першої інстанції було проігноровано як стан здоров`я відповідача, так і його матеріальне становище, а саме відповідно до довідки про доходи № 3716719 сума пенсії за період з 01.05.2020 року по 31.10.2020 складає 12 600 грн, що становить 2 100 грн на місяць.

Згідно довідки наданої ТОВ «Автотранспортне підприємство 15107» ОСОБА_1 працює в товаристві та займає посаду сторожа з 03 серпня 2020 року відповідно до наказу №42-К від 03.08.2020 року, заробітна плата якого складає 5 000 грн без урахування податків. Відповідно до особового рахунку відповідача він отримує заробітну плату в розмірі 4100 грн на місяць з урахуванням усіх відрахувань, що підтверджується довідками про рух коштів по заробітній платі, копії яких були долучені до матеріалів справи.

Також, апеляційний суд приймає до уваги той факт, що на утриманні відповідача знаходиться непрацездатна мати.

Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги в частині визначення розміру аліментів є такими, що заслуговують на увагу та підтверджені належними і допустимими доказами.

У зв`язку з зазначеним, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити та зменшивши суму призначених судом аліментів.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги в частині порушення судом першої інстанції норм процесуального права. та розгляд справи за відсутності належного сповіщення відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Щодо доводів апелянта про розгляд справи за неналежного його сповіщення, та ухвалення рішення за його відсутності.

Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи (ч. 1 ст. 8 ЦПК України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено з дотриманням вимог процесуального права. У зв`язку з зазначеним, апеляційну скаргу ОСОБА_4 слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що у зв`язку з недостатньою кількістю суддів (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування тих суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці і т.п.) навантаження на суддів виходить за межі фізичних можливостей.

В пункті 1.6. Європейської хартії про статус суддів (Рада Європи, 1998 р.) з урахуванням положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом» зазначено, що на державу покладається обов`язок забезпечувати суддів - всіма засобами, необхідними для належного виконання їхніх завдань, і зокрема, для розгляду справ в межах розумного періоду часу.

У пункті 33, 35 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам - членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленою Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, підкреслено, що кожна держава повинна виділяти судам достатньо ресурсів, приміщень та устаткування, щоб вони могли функціонувати відповідно до стандартів, викладених у ст.6 Конвенції, а також щоб судді могли ефективно працювати.

У судах має працювати достатня кількість суддів та кваліфікований допоміжний персонал.

Тому, незабезпечення належного функціонування судової системи через відсутність достатньої кількості суддів, у зв`язку з надмірним навантаженням, унеможливлює розгляд справ у строки, передбачені національним законодавством.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.11.2021 року скасувати.

Постановити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 20.10.2020 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках передбачених п. 2 «а» - 2 «г» ч. 3 ст 389 ЦПК України.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А. П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе