У х в а л а

14 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 526/804/18

провадження № 61-1300ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 10 березня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, головного лікаря Центральної Гадяцької районної лікарні Полтавської області ОСОБА_8, бригади швидкої медичної допомоги: фельдшера Гадяцької підстанції екстреної медичної допомоги ОСОБА_9, молодшої медичної сестри Гадяцької підстанції екстреної медичної допомоги ОСОБА_3 , лікаря анестезіолога Гадяцької Центральної Гадяцької районної лікарні Полтавської області ОСОБА_10, працівників міліції: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа - Гадяцька міська рада Полтавської області, про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив стягнути на його користь з Держави України суму моральної шкоди у розмірі 1 млн. грн.

У березні 2021 року ОСОБА_1 подав заяву, в якій він зазначав, що відповідальність у цій справі мають нести правонаступники в особі: начальника Гадяцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі - Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області), начальника Національної поліції у Полтавській області, Президента, адміністрації Президента України, району і області, Міністерства охорони здоров`я України, Департаменту охорони здоров`я Полтавської облдержадміністрації, у зв`язку з чим просив залучити вказані органи влади та юридичні особи до участі у цій справі в якості відповідачів.

Крім того, ОСОБА_1 просив замінити відповідача головного лікаря Центральної Гадяцької районної лікарні Полтавської області (далі - ЦРЛ Полтавської області) ОСОБА_8 на належного відповідача Комунальне некомерційне підприємство «Гадяцька міська центральна лікарня» (далі - КНП «Гадяцька МЦЛ») Гадяцької міської ради, а лікаря ОСОБА_8 допитати в якості свідка.

Також, позивач просив залучити до участі у цій справі у якості третьої особи Гадяцьку міську раду, якій підпорядковане КНП «Гадяцька МЦЛ».

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 10 березня 2021 року, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року, заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Замінено головного лікаря ЦРЛ ОСОБА_8 на належного відповідача - КНП «Гадяцька міська центральна лікарня» Гадяцької міської ради. Залучено Гадяцьку міську раду до участі у цій справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. У решті клопотання ОСОБА_1 залишено без задоволення.

У січні 2022 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати й передати справу на розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

В оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції вирішувалися наступні клопотання ОСОБА_1 : про заміну неналежного відповідача у справі на належного; залучення до участі у справі співвідповідача; клопотання щодо вступу третьої особи у справу, яке вирішувалося судом першої інстанції шляхом постановлення ухвали й яка не підлягає касаційному оскарженню з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 352 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України.

Статтею 353 ЦПК України визначений вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, та не передбачена можливість такого оскарження ухвали суду першої інстанції щодо заміни неналежного відповідача на належного; залучення до участі у справі співвідповідача; клопотання щодо вступу третьої особи у справу.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, касаційному оскарженню не підлягають ухвали суду першої інстанції щодо заміна неналежного відповідача у справі на належного; залучення до участі у справі співвідповідача; клопотання щодо вступу третьої особи у справу, тому неможливим є як касаційне оскарження такої ухвали, так і касаційне оскарження постанови апеляційного суду, згідно з якою така ухвала розглядалася.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Це право може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (рішення ЄСПЛ у справах «Мушта проти України», заява № 8863/06, п. 37; «Kreuz v. Poland», заява № 28249/95, п. 53; «Golder v. the United Kingdom», заява № 4451/70, п. 38, «Stanev v. Bulgaria», заява № 36760/06, п.п. 229-230). Зокрема, обов`язковому дотриманню підлягає застосування процесуальних повноважень вищими судовими інстанціями з позицій передбачуваності (прогнозованості) з точки зору учасників справи (рішення у справах «Мушта проти України», заява № 8863/06, п. 41, «Мельник проти України», заява № 23436/03, п. 26).

За приписами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга не може бути прийнята до провадження, оскільки оскаржуване судове рішення не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 10 березня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, головного лікаря Центральної Гадяцької районної лікарні Полтавської області ОСОБА_8, бригади швидкої медичної допомоги: фельдшера Гадяцької підстанції екстреної медичної допомоги ОСОБА_9, молодшої медичної сестри Гадяцької підстанції екстреної медичної допомоги ОСОБА_3 , лікаря анестезіолога Гадяцької Центральної Гадяцької районної лікарні Полтавської області ОСОБА_10, працівників міліції: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа - Гадяцька міська рада Полтавської області, про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара