Постанова

Іменем України

09 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 200/10900/18

провадження № 61-1624св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Коломієць Г. В. (суддя-доповідач),

суддів: Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О., Ступак О. В., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр-Інвест 2005»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр-Інвест 2005» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року, прийняту у складі колегії суддів: Красвітної Т. П., Свистунової О. В., Єлізаренко І. А.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр-Інвест 2005» (далі - ТОВ «Центр-Інвест 2005») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову.

Позовна заява мотивована тим, що у провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебувала справа № 200/19609/16-ц за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ТОВ «Центр-Інвест 2005», треті особи: Дніпровська міська рада, Департамент державної архітектурної будівельної інспекції України в Дніпропетровській області, про заборону вчиняти певні дії.

Під час розгляду цієї справи ОСОБА_3 заявлено клопотання про забезпечення позову, яке суд першої інстанції ухвалою від 25 листопада 2016 року задовольнив і до вирішення спору по суті заборонено ТОВ «Центр-Інвест 2005» та будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам вчиняти дії з проведення підготовчих до будівництва робіт та виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 (на місці зруйнованого будинку).

Крім того, 16 грудня 2016 року ухвалою суду задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Центр-Інвест 2005» та будь-яким іншим особам, які діють за дорученням ТОВ «Центр-Інвест 2005», вчиняти будь-які дії щодо підготовки до будівництва та дії щодо початку проведення будь-яких будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 , та на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2017 року залучено до участі у справі ОСОБА_1 як правонаступника ОСОБА_3 .

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року, яке залишене без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2018 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ТОВ «Центр-Інвест 2005» відмовлено.

Скасовано раніше вжиті відповідно до ухвал суду від 25 листопада 2016 року та від 16 грудня 2016 року заходи забезпечення позову.

Водночас, вжиті судом за заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заходи забезпечення позову, що діяли у період з 25 листопада 2016 року і 16 грудня 2016 року та до набрання рішенням суду законної сили, потягли виникнення у ТОВ «Центр-Інвест 2005» збитків, а саме: в оплаті товариством як замовником будівництва генеральному підряднику - Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Проммонтаж-Реконструкція» (далі - ТОВ «ВКП «Проммонтаж-Реконструкція») - простою баштового крану з грудня 2016 року до червня 2018 року, на суму 225 000,00 грн; продовження терміну здійснення оплати за тимчасове погіршення об`єктів благоустрою на користь Комунального підприємства «Управління контролю за благоустроєм міста» Дніпровської міської ради з листопада 2016 року до червня 2018 року, на суму 193 800,00 грн; витрат на оплату охорони об`єкта будівництва протягом листопада 2016 року - червня 2018 року, у розмірі 292 353,00 грн, а всього на загальну суму 711 153,00 грн.

З урахуванням зазначеного, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Центр-Інвест 2005» збитки, які заподіяні забезпеченням позову, у розмірі 711 153,00 грн.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у складі судді Женеску Е. В. від 14 грудня 2018 року позов ТОВ «Центр-Інвест 2005» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Центр-Інвест 2005» збитки, заподіяні забезпеченням позову, у розмірі 418 800,00 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем доведено, що у період дії ухвал суду про забезпечення позову, постановлених за заявами відповідачів, ТОВ «Центр-Інвест 2005» було позбавлене можливості здійснювати дії та отримувати послуги з метою проведення підготовчих робіт до будівництва та будівельних робіт на об`єкті «Реконструкція (реставрація) житлового будинку з добудовою й будівництвом житлового будинку з підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_1 », у зв`язку із чим товариству завдано збитки, які підлягають відшкодуванню. Те, що ухвали суду про забезпечення позову примусово не виконувалися, не свідчить про незавдання позивачу збитків, які доведені.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено. Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2018 року

в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Центр-Інвест 2005» збитків скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Центр-Інвест 2005» в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Центр-Інвест 2005» збитків, заподіяних забезпеченням позову, у розмірі 418 800,00 грн та судового збору по 3 141,52 грн з кожної відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Скасовуючи рішення районного суду в частині задоволення позовних вимог ТОВ «Центр-Інвест 2005» та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову в їх у задоволенні, апеляційний суд виходив із того, що позивач не довів належними та допустимими доказами, що причини зупинення будівництва за адресою: АДРЕСА_4 , виникли саме на підставі вжитих ухвалами суду від 25 листопада 2016 року та від 16 грудня 2016 року заходів забезпечення позову, оскільки під час дії забезпечення позову могли діяти й інші обставини, що потягли за собою настання збитків. Таким чином, не доведено причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідачів (ініціювання застосування заходів забезпечення позову) та збитками, які поніс позивач. При цьому виконавче провадження за ухвалами Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року та від 16 грудня 2016 року про забезпечення позову не відкривалось та вони були повернуті виконавчою службою без виконання. Тобто у період дії вказаних ухвал суду про забезпечення позову були відсутні підстави для обмеження ТОВ «Центр-Інвест 2005» у можливості проводити будівельні роботи. Крім того, у період з 12 грудня 2016 року до 13 листопада 2018 року діяв припис управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про зупинення підготовчих та будівельних робіт, на підставі якого позивач й зупинив будівельні роботи та вивіз усю будівельну техніку. Також позивач не звертався до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д., Воробйової І. А., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., від 19 лютого 2020 року касаційну скаргу ТОВ «Центр-Інвест 2005» задоволено частково, постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (провадження № 61-22785св19).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ТОВ «Центр-Інвест 2005» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Відмовляючи у задоволенні позову ТОВ «Центр-Інвест 2005», суд апеляційної інстанції, встановивши дотримання відповідачами при пред`явленні позовів та поданні заяв про забезпечення позовів у справі № 200/19609/16-ц принципу добросовісності та відсутність зловживань з боку вказаних відповідачів процесуальними правами, враховуючи наявність об`єктивно існуючих намірів ОСОБА_1 (як правонаступника ОСОБА_3 ), ОСОБА_2 на реалізацію своїх прав щодо судового захисту (стаття 4 ЦПК України), враховуючи, що позивач не надав належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження розміру шкоди, зокрема, позивач не надав до суду належним чином завірених копій господарських договорів, оригінали договорів для огляду судом також не надані, відповідні клопотання позивач не заявляв, що підтверджується письмовими матеріалами справи, протоколами та звукозаписами судових засідань судів різних інстанцій, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідачів на користь ТОВ «Центр-Інвест 2005» збитків, заподіяних забезпеченням позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У січні 2021 року ТОВ «Центр-Інвест 2005» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд, дійшовши висновку про те, що відповідачі при пред`явленні позовів та поданні заяв про забезпечення позовів у справі № 200/19609/16-ц дотримались принципу добросовісності та з їхнього боку відсутні зловживання процесуальними правами, не врахував, що конструкція приписів частини першої статті 159 ЦПК України не передбачає необхідності доведення протиправності дій осіб, в інтересах який було вжито заходи забезпечення позову, для вирішення питання про відшкодування збитків, спричинених таким забезпеченням. У даному випадку юридичне значення має сам факт наявності таких збитків та наявність одного із рішень за наслідками вирішення спору - закриття провадження у справі, повна чи часткова відмова у задоволенні позовних вимог.

З огляду на наявність достатніх доказів спричинення ТОВ «Центр-Інвест 2005» збитків внаслідок вжиття заходів забезпечення позову у справі № 200/19609/16-ц та набрання законної сили судовими рішеннями про відмову у задоволенні позовних вимог, збитки, спричиненні вжиттям заходів забезпечення позову, мають бути відшкодовані відповідачами, незалежно від характеру (правомірного чи неправомірного) дій відповідачів та мотивів (добросовісних чи недобросовісних), якими вони керувались, подаючи заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Встановлення або невстановлення добросовісності, наявності зловживань, сумнівів та побоювань заподіювача шкоди не входять до обсягу доведення вини відповідачів відповідно до приписів статі 1166 ЦК України та статті 159 ЦПК України.

Відповідачі не спростували презумпцію заподіяння саме ними шкоди ТОВ «Центр-Інвест 2005».

Вина відповідачів є доведеною, оскільки під час розгляду справи № 200/19609/16-ц встановлено, що ТОВ «Центр-Інвест 2005» виконані вимоги містобудівного законодавства та отримані усі передбачені погоджувальні та дозвільні документи для проведення підготовчих та будівельних робіт, а також встановлено, що усі дозвільні та погоджувальні документи отримані ТОВ «Центр-Інвест 2005» є чинними, не скасовані на момент прийняття рішення жодних органом та, відповідно, не втрачають свою дію до завершення будівництва.

Станом на дату пред`явлення позову у справі № 200/19609/16-ц та подання заяв про забезпечення позову у відповідачів були відсутні докази, що підтверджували б факт руйнування чи погіршення стану їх майна внаслідок дій ТОВ «Центр-Інвест 2005», або хоча б реальний ризик настання таких обставин. Під час розгляду справи № 200/19609/16-ц відповідачі не надали належних та допустимих доказів порушення їхніх прав внаслідок проведення будівництва, факту руйнування їхнього майна, а також не довели причинно-наслідкового зв`язку між ймовірним руйнуванням майна та діями ТОВ «Центр-Інвест 2005». Відповідачі свідомо намагалися вжити заходів для зупинення будівництва, розуміючи, що зупинка будівельних робіт безумовно призведе до виникнення додаткових витрат у замовника будівництва.

На переконання заявника, висновки апеляційного суду є припущеннями, не підтверджені належними та допустимими доказами під час нового розгляду.

Також апеляційний суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання ТОВ «Центр-Інвест 2005» про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 200/19609/16-ц за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ТОВ «Центр-Інвест 2005» та ТОВ ВКП «Проммонтаж-реконструкція» про зобов`язання вчинення певних дій та заборону вчиняти певні дії.

Підставами касаційного оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права,

а саме відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме щодо наявності чи відсутності презумпції вини заподіювача шкоди (частина друга статті 1166 ЦПК України) у правовідносинах, що виникають внаслідок завдання збитків внаслідок вжиття заходів забезпечення позову (частина перша статті 159 ЦПК України) (пункт 3 частини 2 статті 389 ЦПК України).

Судове рішення апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення збитків у сумі 292 353,00 грн, завданих ТОВ «Центр-Інвест 2005» внаслідок виконання ним умов договору про надання послуг охорони, не оскаржується, а тому в силу вимог статті 400 ЦПК України в касаційному порядку не переглядається.

Доводи осіб, які подали відзив на касаційну скаргу

У березні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали відзив на касаційну скаргу, в якому просили відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити судове рішення апеляційного суду без змін як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 05 лютого 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.

У строк, визначений судом, заявник усунув недоліки касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 17 лютого 2021 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано цивільну справу із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 26 листопада 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Згідно з протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 12 січня 2022 року справу призначено колегії суддів у складі: Луспеника Д. Д., Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.

Ухвалою Верховного Суду від 19 січня 2022 року заяви суддів Верховного Суду Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., Воробйової І. А., Лідовця Р. А. про самовідвід задоволено. Справу передано на автоматизований перерозподіл.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 січня 2022 року справу призначено колегії суддів у складі: Гулейкова І. Ю., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В., Черняк Ю. В.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 січня 2022 року справу призначено колегії суддів у складі: Гулейкова І. Ю., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В., Яремка В. В.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ТОВ «Центр-Інвест 2005» є забудовником, а ТОВ «ВКП «Проммонтаж-Реконструкція» є генеральним підрядником будівництва за проектом «Реконструкція (реставрація) житлового будинку з добудовою та будівництвом житлового будинку з підземним паркінгом по вул. Червона, 5, 7 у м. Дніпропетровську».

Згідно з договором про надання послуг № 01/03-17АТ від 22 листопада 2016 року, укладеним між ТОВ «Центр-Інвест 2005» (замовник), ТОВ «ВКП «Проммонтаж-Реконструкція» (генпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Південно-Східна будівельна компанія» (виконавець), виконавець зобов`язується надати послуги з переміщення вантажів баштовим краном FO 23-В серійний (заводський) № 20070024, який належить виконавцю, на об`єкті, що будується «Реконструкція (з реставрацією) житлової будівлі з добудовою и будівництвом житлового будинку з підземним паркінгом по АДРЕСА_1», а також здійснює його технічне обслуговування згідно з вимогами Правил безпечної експлуатації вантажопідйомних кранів НПАОП 0.00-1.01.-07 і експлуатацію згідно з Правилами виконання робіт баштовим краном.

30 серпня 2016 року між Комунальним підприємством «Управління контролю за благоустроєм міста» Дніпропетровської міської ради (уповноважений орган) та ТОВ «Центр-Інвест 2005» (замовник) укладено договір № 138/16, предметом якого є надання уповноваженим органом замовнику права на тимчасове погіршення існуючого стану та/або зміни об`єкта благоустрою міста Дніпропетровська та/або їх частин в порядку та на умовах, визначених цим договором, а замовник зобов`язується надавати необхідні для цього документи та виконувати свої зобов`язання за цим договором.

05 січня 2017 року між Комунальним підприємством «Управління контролю за благоустроєм міста» Дніпропетровської міської ради (уповноважений орган) та ТОВ «Центр-Інвест 2005» (замовник) укладено договір № 11/17, предмет та основні умови якого аналогічні договору № 138/16 від 30 серпня 2016 року, зі строком дії до 31 грудня 2017 року.

01 березня 2018 року між Комунальним підприємством «Управління контролю за благоустроєм міста» Дніпровської міської ради (уповноважений орган) та ТОВ «Центр-Інвест 2005» (замовник) укладено договір № 50/18-1, предмет та основні умови якого аналогічні договору № 138/16 від 30 серпня 2016 року, зі строком дії до 31 грудня 2018 року.

01 вересня 2016 року між Приватним підприємством «Юридичне бюро-А» (виконавець) та ТОВ «Центр-Інвест 2005» (замовник) укладено договір № 153416 про надання послуг охорони, згідно з яким виконавець за дорученням замовника зобов`язався надати за плату комплекс охоронних послуг на об`єкті «Реконструкція (реставрація) житлового будинку з добудовою і будівництвом житлового будинку з підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_1», а саме - охорона території, а також виїзд групи швидкого реагування за необхідності.

Згідно з пунктом 2.1 договору та додатком № 1 до договору від 01 вересня 2016 року, охорона об`єкта здійснюється співробітниками виконавця у такому режимі:

- перший етап з 08.00 годин 01 вересня 2016 року: вартість послуг охорони об`єкта складає 13 200,00 грн, у тому числі ПДВ - 2 200,00 грн, за 1 місяць;

- другий етап вводиться в дію відразу після виникнення потреби у здійсненні охоронних заходів щодо товарно-матеріальних цінностей на об`єкті. Вартість охоронних послуг буде розрахована за згодою сторін і прийнятого рішення щодо кількості додаткових постів.

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 21 листопада 2016 року до договору від 01 вересня 2016 року № 153416 вартість послуг охорони об`єкта складає 21 800,00 грн, у тому числі ПДВ - 3 633,33 грн, за 1 місяць.

Згідно з додатковою угодою № 2 від 08 червня 2017 року до договору від 01 вересня 2016 року № 153416, вартість послуг охорони об`єкта складає 13 200,00 грн, у тому числі ПДВ - 2 200,00 грн, за 1 місяць.

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , та у грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулися до суду з позовами до ТОВ «Центр-Інвест 2005» про заборону вчиняти певні дії.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року у справі № 200/19609/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Центр-Інвест 2005», треті особи: Дніпропетровська міська рада, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції України в Дніпропетровській області, про заборону вчиняти певні дії заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено. До вирішення спору по суті заборонено ТОВ «Центр-Інвест 2005», будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам проведення підготовчих

до будівництва робіт та виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 (на місці зруйнованого будинку).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2016 року у справі № 200/19609/16-ц заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. До вирішення спору по суті заборонено ТОВ «Центр-Інвест 2005», будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам проведення підготовчих до будівництва робіт та виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_3 та на прибудинковій території за адресою АДРЕСА_2 .

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2017 року у справі № 200/19609/16-ц задоволено клопотання ОСОБА_1 про залучення її як правонаступника ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року у справі № 200/19609/16-ц у задоволенні позовів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ТОВ «Центр-Інвест 2005», треті особи: Дніпропетровська міська рада, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції України в Дніпропетровській області, про заборону вчиняти певні дії відмовлено. Скасовано вжиті раніше судом заходи забезпечення позову.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2018 року у справі № 200/19609/16-ц рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 17 серпня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задоволено частково, постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2018 року у справі № 200/19609/16-ц скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до положень Рекомендації R (84) 5 Комітету міністрів державам - членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, від 28 лютого 1984 року (принцип №2), коли сторона порушує явно необґрунтований позов, суд повинен мати повноваження приймати рішення у справі на основі спрощеної процедури і, якщо це необхідно, накладати на цю сторону штраф або ухвалити рішення про відшкодування збитків іншій стороні.

За положеннями частини 1 статті 159 ЦПК України у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155 цього Кодексу, підстав або у випадку ухвалення рішення суду (третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу) щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

Положеннями статті 13 ЦК України визначено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (частина друга статті 16 ЦК України).

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (частина перша та друга статті 22 ЦК України).

Отже, відшкодування шкоди, заподіяної забезпеченням позову, є способом захисту прав та інтересів і одночасно мірою юридичної відповідальності.

При цьому в усіх правовідносинах з відшкодування шкоди діє презумпція завдавача шкоди.

У зв`язку з цим до предмета доказування у цих правовідносинах і, відповідно, до предмета оцінки судом належать обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, а саме умови і підстави застосування частини першої статті 159 ЦПК України, якими є те, що ризик здійснення процесуальних дій лежить виключно на учасниках спору, при цьому за відповідачем у справі (за основним позовом) закріплено спеціальне право вимагати відшкодування збитків, які йому заподіяні у результаті застосування забезпечення позову.

Скористатися цим правом він може, якщо вимоги позивача (за основним позовом) не будуть задоволені (повністю або частково) судом (третейським судом, міжнародним комерційним арбітражем), у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших підстав, ніж зазначені у частині першій статті 155 ЦПК України.

При цьому до предмета доказування не входить безумовне встановлення вини особи, яка ініціювала застосування заходів забезпечення позову.

Право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, ґрунтуються на прямій вказівці закону (частина перша статті 159 ЦПК України).

У цій категорії справ принцип вини трансформується через принцип добросовісності. Недодержання принципу добросовісності перетворюється на винну поведінку, оскільки протиправне порушення суб`єктивних цивільних прав особи є прямим наслідком дій зобов`язаної особи, яка з огляду на конкретні обставини могла усвідомлювати характер своїх дій як таких, що можуть завдати шкоди.

Безпідставна відмова у відшкодуванні таких збитків означає відсутність необхідного попереджувального впливу на осіб, які заявили безпідставну вимогу про забезпечення позову.

До підстав та умов застосування частини першої статті 159 ЦПК України належать:

1) добросовістність/недобросовістність дій особи (відповідача) при заявленні клопотань про забезпечення позову;

2) зловживання/незловживання правом;

3) підстави відмови (відповідачу у спірних правовідносинах) у пред`явленому ним позові до позивача, підстави закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду, чи було зловживання при заявленні клопотання про забезпечення позову.

Отже, підставою цивільно-правової відповідальності особи, яка заявила клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, є сам факт заподіяння іншій особі (протилежній стороні у основному спорі) шкоди внаслідок вжиття судом таких заходів. Особливістю такої відповідальності є опосередкований характер завдання шкоди, оскільки самі процесуальні дії, які безпосередньо завдають шкоди, вчиняє суд (накладає арешт та забороняє вчиняти певні дії), однак до відповідальності притягується особа, за ініціативою якої судом були вчинені такі дії.

При з`ясуванні, чи є доведеним причинний зв`язок між виникненням збитків та вжиттям судом заходів забезпечення позову, підлягають встановленню такі обставини: чи реалізація свого суб`єктивного процесуального права на позов була протиправною, лише з метою завдати шкоди позивачу, оскільки учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України), а до основних засад (принципів) як цивільного, так і господарського судочинства віднесено неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункт 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Отже, для встановлення причинного зв`язку суду слід з`ясувати протиправність дій відповідача, які повинні передувати настанню збитків, і шкідливі наслідки протиправної поведінки.

Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 02 березня 2021 року у справі № 922/1742/20.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини першої статті 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Скасовуючи постанову апеляційного суду та направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2020 року вказував на те, що апеляційний суд не надав оцінки предмету доказування у цій справі, не дослідив підстави й умови застосування частини першої статті 159 ЦПК України, а саме: 1) добросовісність/недобросовісність дій відповідачів при заявленні клопотань про забезпечення позову; 2) зловживання/незловживання правом; 3) не проаналізував підстави відмови відповідачам у пред`явленому ними позові, тобто, чи був у відповідачів намір завдати збитки ТОВ «Центр-Інвест 2005», чи було зловживання при заявленні клопотання про забезпечення позову.

Також Верховний Суд зазначив, що апеляційний суд не встановив умови для настання цивільно-правової відповідальності, зокрема не встановив, чи реалізація суб`єктивного процесуального права на позов була протиправною, лише з метою завдати шкоди позивачу.

Апеляційний суд установив, що ОСОБА_3 та члену її сім`ї ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_5 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 18 червня 1993 року, виданим виконкомом міської Ради народних депутатів м. Дніпропетровська.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 на підставі нотаріально посвідченого заповіту, відповідно до якого ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_5 .

Місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано у квартирі АДРЕСА_5 з 30 березня 2003 року).

ОСОБА_2 зареєстрована по АДРЕСА_6 з 05 травня 2006 року та є співвласником вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 20 березня1997 року.

ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовами до ТОВ «Центр-Інвест 2005» про заборону вчиняти певні дії.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року у справі № 200/19609/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Центр-Інвест 2005», треті особи: Дніпропетровська міська рада, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції України в Дніпропетровській області, про заборону вчиняти певні дії заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено. До вирішення спору по суті заборонено ТОВ «Центр-Інвест 2005», будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам проведення підготовчих до будівництва робіт та виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 (на місці зруйнованого будинку).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2016 року у справі № 200/19609/16-ц заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. До вирішення спору по суті заборонено ТОВ «Центр-Інвест 2005», будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам проведення підготовчих до будівництва робіт та виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_3 , та на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року та від 16 грудня 2016 року про забезпечення позовів у справі № 200/19609/16-ц залишені без змін ухвалами Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2017 року.

Переглядаючи в апеляційному порядку ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року та від 16 грудня 2016 року про забезпечення позовів у справі № 200/19609/16-ц, апеляційний суд перевірив та встановив наявність спору між сторонами, співмірність вжитих заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, існування ризиків невиконання можливого рішення суду про задоволення позову у справі № 200/19609/16-ц.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року у справі № 200/19609/16-ц у задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ТОВ «Центр-Інвест 2005», треті особи: Дніпропетровська міська рада, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції України в Дніпропетровській області, про заборону вчиняти певні дії відмовлено. Скасовано вжиті раніше судом заходи забезпечення позову.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2018 року рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 17 серпня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задоволено частково, постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2018 року у справі № 200/19609/16-ц скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до даних з Єдиного державного реєстру судових рішень постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року у справі № 200/19609/16-ц рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 12 липня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 як правонаступника ОСОБА_3 , ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року залишено без змін.

При новому апеляційному перегляді цієї справи апеляційний суд врахував вказівки, викладені в постанові суду касаційної інстанції, дослідив підстави та вимоги позову ОСОБА_1 , яка є правонаступником ОСОБА_3 , та позову ОСОБА_2 у справі № 200/19609/16-ц, та встановив, що кожна із позивачів як власники квартир у будинках, що розташовані поблизу із земельною ділянкою, на якій проводяться будівельні роботи, мали обґрунтовані хвилювання щодо ризиків пошкодження цілісності відповідних житлових будинків по АДРЕСА_7 та по АДРЕСА_2 , хвилювання щодо пошкодження належного кожній із позивачів нерухомого майна. Кожен із позовів пред`явлений у зв`язку з наявними сумнівами у дотриманні відповідачем будівельних норм та з метою спонукання відповідача до дотримання таких норм.

Суд апеляційної інстанції не встановив факту подання позовів у справі № 200/19609/16-ц з метою перешкоджання ТОВ «Центр-Інвест 2005» у здійсненні будівництва та наявності зловживань вказаними особами своїми процесуальними правами та недодержання принципу добросовісності.

Також апеляційний суд врахував, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 оскаржували судові рішення у справі № 200/19609/16-ц в апеляційному та касаційному порядку, що також свідчить про значну заінтересованість вказаних осіб у результатах розгляду справи та відсутність ознак недобросовісності, зловживання процесуальними правами при пред`явленні позовів до ТОВ «Центр-Інвест 2005» та при поданні заяв про забезпечення позовів.

Крім того, апеляційний суд врахував, що замовник будівництва ТОВ «Центр-Інвест 2005» як юридична особа, що спеціалізується, зокрема, на будівництві житлових і нежитлових будівель (основний вид діяльності), підготовчих роботах на будівельному майданчику, мав усвідомлювати ризики, що пов`язані з будівництвом багатоповерхового будинку в історичному районі міста поряд із старими житловими будинками, які перебувають в експлуатації багато років, в тому числі і ризики, що пов`язані з хвилюваннями власників квартир сусідніх з будівництвом будинків.

Також суд апеляційної інстанції досліджував в судовому засіданні матеріали цивільних справ № 200/21899/16-ц, № 201/15826/17, а також матеріали адміністративної справи № 0440/7053/18 та встановив такі обставини.

Так, у грудні 2016 року ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_1 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 звернулися до суду з позовом до ТОВ «Центр-Інвест 2005», КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» ДМР, Дніпропетровської міської ради, про визнання договорів оренди та суборенди земельної ділянки недійсними.

У подальшому, за уточненою позовною заявою, ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2017 року відкрито провадження у справі № 200/21899/16-ц за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ТОВ «Центр-Інвест 2005», КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» ДМР, Дніпропетровської міської ради, про визнання договорів оренди та суборенди земельної ділянки недійсними.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ТОВ «Центр-Інвест 2005», КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради, Дніпропетровської міської ради, про визнання договорів оренди та суборенди земельної ділянки недійсними у справі № 200/21899/16-ц залишено без розгляду. Позов у справі № 200/21899/16-ц не забезпечувався.

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ДП «Укрдержбудекспертиза», третя особа - ТОВ «Центр-Інвест 2005», про визнання незаконним та скасування експертного звіту щодо розгляду проектної документації.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі № 201/15826/17.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2019 року вказану вище цивільну справу № 201/15826/17 передано за підсудністю для розгляду до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. На цей час справа № 201/15826/17 по суті не розглянута; позов у справі № 201/15826/17 не забезпечувався.

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, в якому просила анулювати дозвіл на виконання будівельних робіт від 21 листопада 2016 року № ДП 81.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі № 0440/7053/18 та залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ТОВ «Центр-Інвест 2005».

У зв`язку з анулюванням Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради дозволу на виконання будівельних робіт від 21 листопада 2016 року № ДП 81, який виданий ТОВ «Центр-Інвест 2005», ОСОБА_2 подала заяву про залишення її позову у справі № 0440/7053/18 без розгляду.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт залишено без розгляду.

Дослідивши справи № 200/21899/16-ц, № 201/15826/17 та № 0440/7053/18, апеляційний суд встановив, що в жодній із цих справ не було вжито заходів забезпечення позову. У справах № 201/15826/17 та № 0440/7053/18 ТОВ «Центр-Інвест 2005» не є відповідачем, вказану юридичну особу залучено до участі у справах як третю особо. У справі № 200/21899/16-ц позов вперше пред`явили сімнадцять позивачів, який у подальшому був уточнений, та зазначено лише двох позивачів ( ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ).

Під час нового розгляду цієї справи суд апеляційної інстанції врахував вказівки, викладені в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року, надав належну правову оцінку доказам у їх сукупності та, встановивши, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як власники квартир у будинках, що розташовані поблизу із земельною ділянкою, на якій проводяться будівельні роботи, у зв`язку із побоюванням за цілісність власного житла, звертаючись до суду із позовами у справі № 200/19609/16-ц, діяли добросовісно, у передбачений законом спосіб, на захист своїх прав та законних інтересів, дотримались при поданні заяв про забезпечення позовів у справі № 200/19609/16-ц принципу добросовісності та, враховуючи відсутність зловживань з їхнього боку процесуальними правами, а також врахувавши наявність об`єктивно існуючих намірів ОСОБА_1 (як правонаступника ОСОБА_3 ), ОСОБА_2 на реалізацію своїх прав щодо судового захисту (стаття 4 ЦПК України), дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідачів на користь ТОВ «Центр-Інвест 2005» збитків, заподіяних забезпеченням позову.

Доводи касаційної скарги про те, що положеннями частини першої статті 159 ЦПК України не передбачено необхідності доведення протиправності дій осіб, в інтересах яких було вжито заходи забезпечення позову, а також про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме щодо наявності чи відсутності презумпції вини заподіювача шкоди (частина друга статті 1166 ЦПК України) у правовідносинах, що виникають внаслідок завдання збитків внаслідок вжиття заходів забезпечення позову (частина перша статті 159 ЦПК України), є безпідставними, оскільки згідно з правовим висновком, який міститься у постанові Верховного Суду від 02 березня 2021 року у справі № 922/1742/20,

при з`ясуванні, чи є доведеним причинний зв`язок між виникненням збитків та вжиттям судом заходів забезпечення позову, підлягають встановленню такі обставини: чи реалізація свого суб`єктивного процесуального права на позов була протиправною, лише з метою завдати шкоди позивачу, оскільки учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 43 ГПК України, частина перша статті 44 ЦПК України), а до основних засад (принципів) як цивільного, так і господарського судочинства віднесено неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункт 11 частини третьої статті 2 ЦПК України, пункт 11 частини третьої статті 2 ГПК України), отже, для встановлення причинного зв`язку суду слід з`ясувати протиправність дій відповідача, які повинні передувати настанню збитків, і шкідливі наслідки протиправної поведінки.

Висновок суду апеляційної інстанції в цій справі відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постановіВерховного Суду від 02 березня 2021 року у справі № 922/1742/20.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, Верховний Суд не встановив.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін.

Оскільки касаційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр-Інвест 2005» залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. В. Коломієць
Судді: І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак В. В. Яремко