Справа № 372/2700/21
Провадження № 2--др/372/7/22
Д О Д АТ К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: Потабенко Л.В.,
за участю секретаря: Буртової О.Є.
представників сторін Сергеєвої В.О., Куєнєцової І.В., Мендус С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за заявою відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі №372/2700/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22.11.2021 року у цивільній справі № 372/2700/21 (провадження № 2-1515/21) було відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «Трейдом-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

20.01.2022 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про ухвалення додатково рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та докази понесених ним витрат на правову допомогу. В обґрунтування клопотання відповідач ОСОБА_1 зазначив, що оскільки рішенням суду у позові ТОВ «Трейдом-Сервіс» було відмовлено, усі понесені ним судові витрати, зокрема витрати на професійну правничу допомогу, мають бути покладені на позивача.

В судовому засіданні представник відповідача за довіреністю Кузнєцова В.І клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Адвокат Мендус С.С. клопотання підтримав, просив стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу відповідно до наданого суду звіту та на підставі наданих ОСОБА_1 доказів про понесені ним судові витрати.

Представник позивача Сергеєва В.О. щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу заперечила, вважає вимоги необґрунтованими та просила відмовити в його задоволенні з підстав викладених у поданих до суду поясненнях.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата ), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом з тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у пункті 95 рішення від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», пункті 80 рішення від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обгрунтованим. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23.01.2014 у справі «East|West Aliance Limited» проти України», заява № 19336/04), обгрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 у справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обгрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одним з основних елементів верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість та кількість підготовлених документів, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Суд повинен оцінити витрати сторони у справі на оплату правничої допомоги у сукупності з критеріями, на які звертає увагу Європейський суд з прав людини, ураховуючи реальні обставини їх понесення та необхідності таких трат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 та ч.8 ст.141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.01.2021 в справі №925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.12.2020 в справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 у справі № 554/2586/ 16-ц.

Згідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Як вбачається з наданого відповідачем до клопотання звіту у справі 372/2700/21, підписаного 27.12.2021 року електронним підписом адвоката Гризодуб Я.Б. адвокатами сума витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_2 становить 19 125,00 грн. та складається з:

-підготовка проекту відзиву на позовну заяву у справі, гонорар 11 250 грн.;

-прибуття до суду для участі у справі 12.10.2021, гонорар 2500 грн.;

-підготовка клопотання про долучення доказів у справу № 372/2700/21 (листа № 50від 30.11.2016 та листа № 41 від 29.04.202, гонорар 625 грн.;

-підготовка клопотання про долучення доказів у справу № 372/2700/21 постанови Київського апеляційного суду у справі № 372/2866/20 та рішення Голосіївського районного суду міста Києва у справі № 752/17949/19), гонорар 1250 грн.;

-прибуття до суду для у часті в судому засіданні 22.11.2021 року, гонорар 2 500 грн.;

- відшкодування витрат на проїзд до м. Обухова і в зворотньому напрямку 12.10.2021 та 22.11.2021 у розмірі 1000 грн.

Крім того, до клопотання долучено копію рахунку за надання правничої допомоги № 15 від 17.12.2021 року відповідно до якого сума до оплати за надання професійної правничої допомоги складає 18 125 грн. та копію квитанції № 0.0..1 від 20.12.2021 року про сплату ОСОБА_1 на рахунок АО «Збаранський і Партнери» 18 125 грн.

Також долучено копію рахунку № 16 від 17.12.2021 року щодо компенсації транспортних витрат у сумі 1 000 грн. та копія квитанції №0.0..1 від 20.12.2021 року про сплату ОСОБА_1 на рахунок АО «Збаранський і Партнери» 1 00 грн.

Як вбачається з копії витягу з договору (угоди) від 01.09.2020 року про надання правничої допомоги № 01/09/2020 укладеного між адвокатом Мендусом С.С. та Кузнєцовим К.К. вбачається, що згідно п.5.1. Договору, останній діє з моменту підписання та до 01.02.2021 року.

З копії витягу з договору № 52/20 від 14.08.2020 про надання правничої допомоги укладеного між АО «Збаранський і партнери» вбачається, що п.1.1. Договору передбачено, що за дорученням замовника, виконавець зобов`язується надати зазначені нижче правничі (юридичні) послуги, а замовник зобов`язується оплатити їх.

п.1.2. вказаного вище договору передбачено, що правничі послуги надаються за дорученням замовника.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що за цим договором Замовник сплачує виконавцю гонорар, розмір якого залежить від часу, витраченого адвокатами виконавця на виконання доручення замовника та становить 2500,00 грн/год. і може бути змінена виключно за згодою сторін, яка оформлюється додатковим договором.

Поданий до суду відповідачем відзив на позовну заяву, що зареєстрований 28.09.2021 року за Вх.№ 305891/21 підписаний самим відповідачем ОСОБА_1 .

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, копія ордера серії КВ № 446854 виданого 30.04.2021 року адвокатом Мендус С.С. на підставі договору № 01/09/20 від 01.09.2020 року.

Клопотання сторони відповідача про долучене до матеріалів справи копії листа № 50 від 30.11.2016 року та копії листа № 41 від 29.04.2021 року, яке зареєстровано Обухівським районним судом 26.10.2021 року за Вх.№33081 від 26.10.2021 року подане та підписане відповідачем ОСОБА_1 .

Клопотання сторони відповідача про доручення до матеріалів справи № 372/2700/21 копії постанови Київського апеляційного суду від 25.10.2021 року у справі 372/2866/20 та копії рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 08.09.2020 року у справі 752/17949/19, що зареєстроване 09.11.2021 року за Вх №. 34406/221 подане та підписане відповідачем ОСОБА_1 .

Як вбачається з протоколів судового засідання від 12.10.2021 року та 22.11.2021 року сторони в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили.

Враховуючи викладене, вважаю, що звіт у справі, квитанції до прибуткового ордеру, що надані ОСОБА_3 не є належним доказом понесених ним судових витрат на правничу допомогу, а тому в клопотанні необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 133, 141, 247, 270 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі №372/2700/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити повністю.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 11.02.2022 року.

Суддя Л.В. Потабенко