РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2022 року Херсонській міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шестакової Я.В.

за участі секретаря Ференц А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні в порядку загальногопозовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, ОСОБА_2 , Департаменту міського господарства Херсонської міської ради, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання незаконним рішення про приватизацію кімнати, витребування майна, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача в липні 2020 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому з урахуванням змінених позовних вимог, просить:

- визнати незаконним рішення Херсонської міської ради про приватизацію кімнати № 19 загальною площею 31,8 кв.м. житловою площею 17.6 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , яке видане на ім`я ОСОБА_6 на підставі розпорядження заступника начальника управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради від 03.03.20018р. № 1676;

- скасувати свідоцтво про право власності ОСОБА_6 . На зазначену кімнату;

- скасувати розпорядження заступника начальника управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради від 03.03.20018р. № 1676, яким зазначена вище кімната у комунальній власності приватизована на ім`я ОСОБА_6 ;

- витребувати кімнату від ОСОБА_7 , як добросовісного набувача на підставі договору дарування серії та номер 842 вчинений 19.07.20118р. приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Левчук В.Ю. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 42131670 від 19.07.2018р. Номер запису право власності: 27108266.

В обґрунтування позову посилається на те, що 18.04.1986 року виконавчий комітет Дніпровської ради народних депутатів в м.Херсоні на підставі рішення виконкому Дніпровської районної ради народних депутатів м.Херсона від 28.03.1986 року № 141/6 видав ордер № 69 на ім`я ОСОБА_6 на сім`ю з семи чоловік на право на заняття чотирьох кімнат загальною площею 58,92 кв.м. у квартирах АДРЕСА_2 . Позивач разом з сімєю з моменту вселення в 1986 році і по теперішній час проживають в займаному житловому приміщенні, мають права наймачів.

Рішенням суду від 28.02.2012 року зобов`язано ОСОБА_6 не чинити ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_3 за вищезазначеною адресою та вселено їх до вказаної квартири, визначено порядок користування квартирою АДРЕСА_4 згідно якого зазначеним особам в спільне користування виділено жилі кімнати площею 17,9 кв.м ( №2), 12,3 кв.м (№3) квартири АДРЕСА_4 та жилу кімнату площею 12,5 кв.м (№7) квартири АДРЕСА_3 . Зобов`язано виконавчий комітет Херсонської міської ради укласти з ОСОБА_3 окремий договір найму жилого приміщення.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , однак позивач не змін прийняти спадщину після її смерті, оскільки право власності на частину квартири АДРЕСА_3 належить іншій особі. Згідно архівних даних управління обліку, розподілу та приватизації житла ХМР кімната № 19 відповідно до розпорядження заступника начальника управління від 03.03.2018 року № 1676 приватизована на ім`я ОСОБА_6 . Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказана квартири площею 31.8 кв.м. належить ОСОБА_7 на підставі договору дарування від 19.07.2018 року.

Позивач не погоджується з рішенням про приватизацію кімнати площею 31,8 кв..м на ім`я ОСОБА_6 , оскільки таке рішення порушує його права на приватизацію оскільки він та члени його сім`ї не давали покійній згоди на приватизацію частини спільного житла у комунальній квартирі, відповідно, остання не мала прав дарувати відповідачу вказану квартиру. За захистом своїх прав звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 15.09.2020 року зазначений позов залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення зазначених недоліків.

Ухвалою суду від 25.09.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

16.10.2020 року на адресу суду від представника Херсонської міської ради надійшов відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав відсутності належних доказів того, що позивач є наймачем спірної квартири та має право на користування нею, не підтверджено порушення його прав з підстав зазначених у позові.

30.03.2021 року на адресу суду від представника ОСОБА_7 надійшов відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Свою позицію представник обґрунтовує тим, що відповідно до закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" зі змінами станом на 22.02.1994 рік, відсутні обмеження щодо обов`язковості згоди усіх мешканців на приватизацію займаної ними жилої площі. Посилання позивача на вимоги ч.2 ст.8 вказаного закону є помилковими, оскільки цією нормою передбачена передача займаних квартир ( в цілому) у приватну власність особам, які постійно проживають в квартирі, в не кімнат у квартирах, де мешкають два і більше наймачів ( комунальні квартири). Квартира АДРЕСА_3 є комунальною квартирою в якій мешкали 2 наймача - ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , яка реалізувала своє право на приватизацію займаної кімнати площею 17,6 кв.м. після чого квартира залишилася у власності двох власників - Херсонської міської ради та ОСОБА_6 . Приватизована кімната в квартирі АДРЕСА_3 не є предметом договору найму житлового приміщення, укладеному з ОСОБА_3 , що свідчить про відсутність порушень житлових прав, як позивач, так і членів його сім`ї. Безоплатна приватизація шляхом передачі громадянам квартир у власність не є правочином, право витребування майна від набувача належить тільки власнику, яким є ХМР, а не позивач.

Ухвалами суду від 28.04.2021 року позовні вимоги в частині визнання громадянам ОСОБА_8 та членам його сім`ї права на приватизацію кімнат загальною площею 58,92 кв.м. у квартирах АДРЕСА_2 . - залишені без розгляду. Залучено в якості співвідповідача - Управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою суду від 22.09.2021 року замінено відповідача - Управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради на належного - Департамент міського господарства Херсонської міської ради.

Ухвалою суду від 19.05.2021 року закрито підготовче провадження у справі , призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 14.12.2021 року витребувано докази по справі.

Представник позивача надав на адресу суду заяву про проведення розгляду справи за наявними в справі доказами без його участі.

Представник Херсонської міської ради надала на адресу суду заяву про проведення розгляду справи за наявними в справі доказами.

Представник відповідача ОСОБА_7 просила розглядати справи без її участі за наявними в справі доказами, просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник Департаменту міського господарства Херсонської міської ради не скористався правом на подання відзиву або письмових пояснень.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов наступного висновку.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша, третя статті 13 ЦПК України).

Частиною першою статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, що виникають із приватноправових відносин, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що 18.04.1986 року виконавчим комітетом Дніпровської ради народних депутатів в м.Херсоні на підставі рішення Дніпровської районної ради народних депутатів м.Херсона від 28.03.1986 року № 141/6 видано ордер № 69 на ім`я ОСОБА_6 на сім`ю з семи чоловік на право на заняття чотирьох кімнат загальною площею 58,92 кв.м. у квартирах АДРЕСА_2 . Скад сім`ї зазначений наступний: чоловік - ОСОБА_8 ; донька - ОСОБА_9 ; син - ОСОБА_1 , дружина сина - ОСОБА_3 , онуки - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с.45)

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 28.02.2012 року справа № 2120/2-4415/11 зобов`язано ОСОБА_6 не чинити ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_5 .; вселено зазначених осіб до вказаної квартири. Крім цього визначено порядок користування квартирами АДРЕСА_4 , АДРЕСА_3 за вказаною адресою. Зобов`язано виконавчий комітет Херсонської міської ради укласти з ОСОБА_3 окремий договір найму жилого приміщення.(а.с.5-6).

Згідно протоколу № 6 засідання міської громадської комісії з житлових питань від 19.06.2012 року, затвердженого рішенням виконкому міської ради від 17.07.2012 року № 230 наймачем трьох кімнат квартири АДРЕСА_6 за вищезазначеною адресою визнано ОСОБА_3 зі складом сім`ї 4 и. Наймачем 1 кімнати квартири АДРЕСА_6 визнано ОСОБА_6 зі складом сім`ї 1 особа. Укласти окремі договори найму з ОСОБА_3 ( на кімнату квартири АДРЕСА_4 житловою площею 17,9 кв.м. + кімнату квартири АДРЕСА_4 площею 12,3 кв.м. + кімнату квартири АДРЕСА_3 житловою площею 12,5 кв.м. і загальну площу квартири АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_6 ( на житлову площу кімнати № 19 - 18,2 кв.м., залишивши загальну площу квартиру спільному користуванні)(а.с.47)

На виконання вищевказаного рішення, 23.03.2017 року між департаментом житлово-комунального господарства Херсонської міської ради та ОСОБА_3 укладеного договір найму кімнати квартири АДРЕСА_4 житловою площею 17,9 кв.м. + кімнати квартири АДРЕСА_4 площею 12,3 кв.м. + кімнати квартири АДРЕСА_3 житловою площею 12,5 кв.м. і загальну площу квартири АДРЕСА_7 (а.с.46)

09.01.2018 року між департаментом житлово-комунального господаоства Херсоснької міської ради та ОСОБА_6 укладеного договір найму кімнати № 19 житловою площею 17,6кв.м. за адресою АДРЕСА_1 . Укладенню вказаного договору найму передувала заява ОСОБА_6 , розглянута на засіданні міської громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті ХМР 14.11.2017 року рішення якої затверджено 21.11.2017 року за № 374 (а.с.106,109)

Таким чином квартира АДРЕСА_3 була комунальною квартирою в якій мешкали 2 наймачі ОСОБА_6 та ОСОБА_3 з якими власником житла укладено договори найму.

06.02.2018 року ОСОБА_6 звернулася з заявою до начальника управління обліку, розподілу та приватизації житла ХМР про передачу у приватну валсність кімнати у комунальній квартирі, яку вона займає. (а.с.108).

Розпорядженням № 1676 від 03.03.2018 року задоволено прохання ОСОБА_6 щодо приватизації кімнати у комунальній квартирі АДРЕСА_5 в якій вона мешкає та передано вказану кімнату в приватну власність.

З приватизаційної справи спірній квартири , наданої на виконання ухвали сду про витребування доказів, вбачається розрахунок площі, що приватизується безоплатно , і вона становить 31,8 кв.м.

Згідно свідоцтва про право власності, виданого управлінням обліку розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради від 03.03.2018 року на підставі розпорядження № 1676 від 03.03.2018 року, ОСОБА_6 є власником кімнати у комунальній квартири АДРЕСА_8 (а.с.58)

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 17.10.2019 року Суворовським відділом ДРАЦС Головного ТУЮ у херсонській області, актовий запис № 770 (а.с.7)

Листом другої Херсонської державної нотаріальної контори № 849/02-14 від 22.05.2020 року ОСОБА_1 повідомлено про належність квартири АДРЕСА_5 , на яку позивач мав намір отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 - іншій особі та відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з ненаданням документів, що підтверджують право власності на спадкове майно.(а.с.9)

Згідно довідки КП "Херсонське бюро технічної інвентаризації" ХОР № 1511 від 12.05.2020 року право власності на спірну квартиру АДРЕСА_3 , згідно матеріалів інвентарної справи не зареєстровано.(а.с.10)

З листа виконавчого комітету Херсонської міської ради № 8-4707-11/12 від 04.06.2020 року, наданого на адвокатський запит, вбачається, що питання приватизації квартири АДРЕСА_7 - не розглядалося виконавчими органами міської ради. кімната у комунальній квартирі АДРЕСА_3 , відповідно до розпорядження заступника начальника управління обліку, розподілу та приватизації житла ХМР від 03.03.2018 року № 1676 приватизована на ім`я ОСОБА_6 . (а.с.12)

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 210013354 від 25.05.2020 року, власником кімнати у комунальній власності АДРЕСА_5 площею 31,8 кв..м на підставі договору дарування, посвідченого 19.07.2018 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Левчук В.Ю. за реєстровим № 842 є ОСОБА_7 .(а.с.13,59).

Згідно ст.ст.30, 41 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог ст.345 ЦK України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому Законом.

Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення(ч.1ст.61 ЖК Української РСР).

Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, його подальшого використання і утримання, визначались Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (в редакції станом на 03.03.2018, тобто на час винесення оскаржуваного розпорядження та видачі свідоцтва).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і та ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

На підставі ч.2 ст.8 вказаного Закону передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків, жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян визначений Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 та зареєстрованим в Мін`юсті 29.01.2010 року за№ 109/17404.

На підставі п. 1 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396 (далі - Положення), вбачається, що таке Положення визначає порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків (далі - квартири (будинки)), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - кімнати у комунальних квартирах), які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян.

Відповідно до змісту п. 18 Положення громадянином до органу приватизації подаються, зокрема: заява на приватизацію квартири; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку; довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву; технічний паспорт на квартиру; копія ордера на жиле приміщення; документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації.

Судом встановлено, що в комунальній квартирі АДРЕСА_3 мешкали 2 наймачі ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , з якими власником майна укладено два різних договори найму з зазначенням наданої житлової площі.

ОСОБА_6 реалізувала своє право на приватизацію займаної кімнати площею 17,6 кв.м. в квартирі АДРЕСА_3 після чого квартира залишилася у спільній власності ОСОБА_6 та Херсонської міської ради (так як ОСОБА_3 не реалізувала своє право на приватизацію).

З аналізу змісту наведених норм Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» можна дійти висновку, що право на приватизацію житла мають лише особи, які фактично проживають у займаних квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитках, кімнатах у комунальних квартирах, за згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в зазначених приміщеннях, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло.

З таких же висновків виходив Верховний Суд у постановах від 01 червня 2020 року у справі № 520/14902/17 (провадження № 61-21727св19), від 19 лютого 2021 року у справі №176/1698/17 (провадження №61-6510св19).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою, третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В даній справі, приватизована ОСОБА_6 кімната не є предметом договору найму житлового приміщення, укладеного з дружиною позивача.

На момент приватизації квартири ОСОБА_6 , як наймач окремої кімнати квартири в гуртожитку, мешкала там одна та не мала членів сім`ї, тому , мала право приватизувати таку кімнату і без участі позивача та членів його сім`ї.

Позивачем суду не надано доказів права користування спірною кімнатою у комунальній квартирі АДРЕСА_3 , доказів реєстрації та проживання за вказаною адресою разом з ОСОБА_6 у виділеній їй кімнаті в якості члена сім`ї наймача, тому твердження позивача про обов`язковість його згоди на приватизацію кімнати ОСОБА_6 є помилковими.

Матеріали справи не містять та позивачем не доведено порушення його прав під час приватизації ОСОБА_6 кімнати у гуртожитку, а тому відсутні підстави для визнання незаконним рішення Херсонської міської ради про приватизацію кімнати № 19 та скасування свідоцтва про право власності на житло, розпорядження органу приватизації № 1676 та витребування кімнати від нового власника, який на законних підставах придбав спірне майно. Крім того слід зазначити, що вимога про витребування майна може бути заявлена власником майна, а у суду відсутні підстави вважати позивача власником такого майна.

Таким чином, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність порушення законодавства щодо порядку та умов приватизації ОСОБА_6 кімнати у комунальній квартирі АДРЕСА_3 , тому вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та не підлягають задоволенню у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15,16, 345 ЦК України, ст. 9,61 ЖК України, Законом України « Про приватизацію державного житлового фонду», Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396, ст. ст. 12,13 , 18, 79-89, 141, 229,247, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, ОСОБА_2 , Департаменту міського господарства Херсонської міської ради, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання незаконним рішення про приватизацію кімнати, витребування майна - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я.В.Шестакова

Повний текст рішення складено 10.02.2022.