ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 лютого 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/7154/21

Головуючий у першій інстанції - Карапута Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/271/22

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та зміну способу стягнення аліментів, -

У С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила:

- стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання дітей за період з 08 травня 2020 року по 31 травня 2021 року в сумі 12711 грн. 22 коп.;

- змінити спосіб стягнення аліментів, що присуджені рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 серпня 2020 року, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з твердої грошової суми у розмірі 1109 грн - на кожну дитину, на половину заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішення суду та до досягнення повноліття дітей.

Позов обґрунтовувала тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають трьох спільних дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 03.08.2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на неповнолітніх дітей в розмірі 1109 грн. 00 коп. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 08 травня 2020 року і до повноліття дітей. Проте, відповідач ухиляється від виконання обов`язків по сплаті аліментів, що призвело до виникнення заборгованості, у зв`язку із чим є підстави для стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Вважає, що у зв`язку із змінами в законодавстві щодо мінімального розміру аліментів, зміною прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, враховуючи, що відповідач працює, але офіційно його місце роботи не відомо, можливим змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти в розмірі половини заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 серпня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 12711 грн 22 коп. неустойки за прострочення сплати аліментів.

Змінено розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються за рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.08.2020 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

Виконавчий лист виданий Деснянським районним судом м. Чернігова по справі 750/3794/20 від 03.08.2020 року відізвано.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції змінити в частині визначеного до стягнення з ОСОБА_2 розміру аліментів, стягнувши з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% від встановленого розміру прожиткового мінімуму для особи відповідного віку.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду не ґрунтується на повному і всебічному з`ясуванні обставин справи, що підтверджені доказами. Відповідач не надав жодного доказу, який би давав суду підстави для стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , вважаючи апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Доводи відзиву зводяться до того, що відповідач не має фінансової можливості сплачувати аліменти у тому розмірі, про який просить позивачка, оскільки на даний час не має постійного місця роботи.

Указує, що крім трьох дітей, на його утриманні також перебувають і непрацездатні батьки. Батько наразі тяжко хворіє і його пенсії не вистачає для проживання та підтримання стану здоров`я на нормальному рівні.

Наголошує на тому, що рішенням суду не встановлено місце проживання дітей, з ким саме із батьків визначене їх місце проживання. Пред`являючи позовні вимоги про збільшення аліментів, позивачка не доводить у зв`язку з чим виникла потреба у збільшенні аліментів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, врахувавши доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення районного суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів не оскаржується, тому, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 186/1743/15-ц, яка, зокрема зазначає, у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду у даній справі лише в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів.

Задовольняючи частково вказані позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що після ухвалення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, економічна ситуація в державі зазнала змін, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів підлягає збільшенню до розміру 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з висновком суду щодо визначеного до стягнення з ОСОБА_1 розміру аліментів, виходячи з наступного.

Судом у справі встановлено, що з 19.07.2003 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.02.2020 (а.с. 5-6).

Від шлюбу у сторін народилося троє синів: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 13, 14, 15).

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 03.08.2020 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1109 грн 00 коп. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 08 травня 2020 року і до повноліття дітей.

На підставі вказаного судового рішення 06.11.2020 відкрито виконавче провадження №63525842 (а.с. 16).

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України та ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку встановленому ЦПК України.

Частиною 1 ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 встановлено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини (ч. 2 ст. 27 Конвенції). Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2 ст. 150 СК України).

Статтями 180, 181 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень ст. 182 СК України та роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем витрати платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до частини п`ятої статті 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі, зокрема на трьох дітей - половини заробітку /доходу/ платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Необхідність зміни способу стягнення аліментів ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2 відбулися зміни у законодавстві щодо мінімального розміру аліментів, змінився прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років.

Так, Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Таким чином, на момент ухвалення оскаржуваного рішення - 31.08.2021 - мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину віком від 6 років до 18 років не міг бути меншим ніж 1255 грн.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 03.08.2020 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти по 1109 грн на кожну дитину, тобто визначений судовим рішенням розмір аліментів є меншим, ніж передбачений законом мінімальний гарантований розмір аліментів.

Враховуючи взаємний обов`язок батьків з утримання дітей, встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму для дітей від 6 до 18 років, який змінюється протягом року в сторону збільшення, що у свою чергу веде до додаткового навантаження на матір з утримання трьох неповнолітніх дітей, встановлений законодавством гарантований розмір аліментів (не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), відсутність у відповідача на утриманні інших осіб, колегія вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів на утримання трьох синів та визначити їх в розмірі 1/2 частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

При цьому, апеляційний суд враховує, що під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач будь-яких заперечень та доказів на їх підтвердження, що дали б районному суду підстави для визначення розміру аліментів меншому, ніж 1/2 частина, не надавав.

Апеляційний суд відхиляє доводи відзиву ОСОБА_2 про те, що на його утриманні перебувають батьки, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є пенсіонерами та отримують пенсійне забезпечення, а отже не можуть вважатися такими, що повністю перебувають на утриманні позивача, так само позивачем не надано відповідних належних доказів щодо надання їм такого матеріального утримання або їх перебування на утриманні відповідача.

Аргументуючи відзив на апеляційну скаргу, відповідач посилається також на відсутність у нього постійної роботи та доходів. Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 є фізично здоровою людиною та не позбавлений можливості працевлаштуватися з метою отримання доходу, необхідного для утримання його неповнолітніх дітей. При цьому сам лише факт відсутності у відповідача роботи не може бути підставою для незабезпечення належного утримання дітей з урахуванням їх віку, стану здоров`я та розвитку, до того ж відповідач не позбавлений можливості працевлаштуватися самостійно чи звернутися з відповідним питанням у центр зайнятості. В матеріалах справи відсутні докази перебування відповідача на обліку в службі зайнятості як особи, яка шукає роботу та отримує соціальну допомогу по безробіттю або вжиття ним інших заходів щодо працевлаштування.

Посилання ОСОБА_2 на те, що не встановлено місце проживання дітей, є безпідставним, оскільки наразі вирішується питання щодо зміни способу стягнення аліментів, які вже були раніше стягнуті на користь ОСОБА_1 .

За таких обставин, висновки суду не відповідають обставинам справи, тому рішення суду в частині визначення розміру аліментів необхідно змінити і стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня набрання законної сили постановою, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 1362 грн.

Керуючись ст. 141, 367, 374, 376 ч.1 п.3, 4, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 серпня 2021 року - змінити.

Викласти абзаци перший та третій резолютивної частини рішення суду в наступній редакції:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів та зміну способу стягнення аліментів - задовольнити.

Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються за рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.08.2020 та стягувати з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з дня набрання законної сили постановою.

В іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 серпня 2021 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 1362 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: О.Є.Мамонова

Судді: Н.В.Висоцька

Н.В.Шитченко