Провадження № 2/265/614/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 лютого 2022 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Дрьомовій О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 265/10660/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець Григорчук Павло Васильович, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із вказаним позовом до суду, посилаючись в його обґрунтування на те, що 12 травня 2021 року приватним нотаріусом Грисюк О. В. вчинено виконавчий напис № 7030 про стягнення заборгованості з позивача в сумі 22051,59 грн. на користь АТ «ПУМБ», за яким приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Вказував, що наявні підстави для визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Так законодавством передбачено можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченої угоди. Отже, приватний нотаріус не дотримався норм ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» при вчиненні спірного виконавчого напису та не перевірив безспірність заборгованості, оскільки він взагалі не підписував договір із відповідачем, від якого не надходило вимог щодо необхідності погасити борг, строк давності за яким перевищив 3 роки. Таким чином просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 12 травня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Грисюк О. В., реєстр № 7030, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 22051,59 грн. та 500 витрат за видачу виконавчого напису, а також судові витрати.

Ані позивачка, ОСОБА_1 , ані її представник, адвокат Масенков С. О., в судове засідання не з`явились, надавши заяву з проханням вирішити спір за їх відсутності, задовольнивши заявлені позовні вимоги повністю та не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі.

Представники відповідача, АТ «ПУМБ», у судове засідання не з`явились за невідомих суду причин повторно, будучи повідомленими про час та місце слухання справи належним чином, не надавши заяв з проханням вирішити спір за їх відсутності.

Треті особи, приватний нотаріус Грисюк О. В. та приватний виконавець Григорчук П. В., у судове засідання також не з`явились повторно, будучи повідомленими про час та місце слухання справи належним чином.

Отже, на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК суд ухвалив заочне рішення за наявними доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Суд встановив, що 12 травня 2021 року приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О. В. видала на підставі п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, виконавчий напис, реєстр № 7030, за яким з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кредитним договором № 401 від 10 грудня 2018 року, укладеним із АТ «ПУМБ», на користь відповідача звернуто стягнення на заборгованість на суму 22051,59 грн. та 500 грн. за вчинення виконавчого напису, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача.

Суд також встановив, що на підставі заяви представника стягувача приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчук П. В. 2 червня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 65639081 про примусове виконання виконавчого напису нотаріусу Грисюк О. В. від 12 травня 2021 року, реєстр № 7030.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

Суд зазначає, що відповідно до п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (в редакції до 26 листопада 2014 року), документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. При цьому для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Натомість, постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 до постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 були внесені зміни.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині внесених змін, зокрема, розділ 2, за яким внесено до такого «Переліку документів» «кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису за якими додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.»

При цьому ухвалою від 1 листопада 2017 року Вищого адміністративного суду України постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін.

Таким чином суд встановив, що для видачі виконавчого напису нотаріусу відповідно до «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є саме нотаріально посвідчені кредитні угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, які для одержання виконавчого напису повинні подаватися нотаріусу в оригіналі разом із документами, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року по справі № 826/20084/14.

Натомість, суд встановив, що договір кредитування № 401 від 10 грудня 2018 року, укладеним позивачкою з АТ «ПУМБ», не був нотаріально посвідчений, внаслідок чого у порушення ст. 87 Закону України «Про нотаріат», пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», приватним нотаріусом Грисюк О. В. було видано 12 травня 2021 року спірний виконавчий напис, реєстр № 7030.

На підставі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Тобто сам по собі цей факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості.

Таким чином суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур, оскільки суд повинен установити чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник безспірну заборгованість перед стягувачем.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року по справі № 310/9293/15 а також Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 16 травня 2018 року по справі № 320/8269/15-ц, від 27 березня 2019 року по справі № 137/1666/16-ц та від 2 липня 2019 року по справі № 916/3006/17.

Суд зазначає, що нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише стягувачем, тому не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином суд робить висновок, враховуючи положення ст. 15, 16, 18 ЦК України та ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. В свою чергу, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис:

1) з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення;

2) а також з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Отже, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Зважаючи на наведене, суд не вбачає необхідності вдаватись до вирішення питання про безспірність вимог АТ «ПУМБ».

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року по справі № 645/1979/15-ц.

Таким чином, встановивши в судовому засіданні факт порушення приватним нотаріусом Грисюк О. В. процедури вчинення виконавчого напису від 12 травня 2021 року, реєстр № 7030, за яким з ОСОБА_1 за кредитним договором № 401 від 10 грудня 2018 року, укладеним із АТ «ПУМБ», на користь відповідача було звернуто стягнення на заборгованість у загальній сумі 22551,59 грн., то вказане є самостійною та достатньою підставою для визнання зазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

На підставі переліченого заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню шляхом визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Грисюк О. В. від 12 травня 2021 року, реєстр № 7030.

Згідно із ст. 141 ЦПК, оскільки при поданні до суду позову за клопотанням позивачки судом було відстрочено сплату судового збору ОСОБА_1 в розмірі 908 грн., то відповідно внаслідок задоволення судом заявлених позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265, 280-282 ЦПК, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець Григорчук Павло Васильович, - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 12 травня 2021 року приватним нотаріусом Грисюк Оленою Василівною, реєстр № 7030, за яким з ОСОБА_1 за кредитним договором № 401 від 10 грудня 2018 року, укладеним із АТ «ПУМБ», на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» було звернуто стягнення боргу в загальній сумі 22551,59 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте відповідачем шляхом подачі письмової заяви протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 21 лютого 2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», , розташоване в м. Києві по вул. Андріївській 4.

Третя особа: приватний нотаріус Грисюк Олена Василівна, Києво-Святошинський районний нотаріальний округ Київської області, розташована в м. Вишневе Києво-Святошинський району Київської області по вул. Європейській 11 кв. 2.

Третя особа: приватний виконавець Григорчук Павло Васильович, виконавчий округ Донецької області, розташований в м. Маріуполі по пр. Миру 85-А офіс 9.

Суддя