Справа № 362/1430/21
Провадження № 2/362/505/22
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2022 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначила, що за участю автомобіля під керуванням відповідача відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої їй було завдано тілесні ушкодження та пошкоджено належне їй особисте майно.

Постановою уповноваженого органу відповідача визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.

Підсумувавши розмір заподіяної їй шкоди, посилаючись на відповідні норми матеріального права, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 13 237 гривень 60 копійок та моральну шкоду в сумі 50 000 гривень 00 копійок.

Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження.

Відповідач надав суду відзив на позову у якому частково визнав вимоги позивачки в частині завданої матеріальної шкоди у сумі 8 604 гривні 60 копійок та повідомив суду, що його цивільна відповідальність була застрахована в ПрАТ «УПСК», а тому за відшкодуванням шкоди позивач має звертатись до страховика.

Представником позивача надано відповідь на відзив у якому остання заперечує щодо доводів відповідача та посилається на висновки постанови Верховного Суду від 21.12.2020 року по справі № 911/286/20 стосовно права вибору потерпілого на звернення до особи яка завдала шкоди.

Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків.

За змістом постанови судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М. від 04.03.2021 року у справі про адміністративне правопорушення № 362/6582/20, 07.12.2020 року о 09:00 годині в м. Васильків Київської області по вул. Шевченка, 11, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Colt», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, наближаючись до пішохідного переходу нерегульованого, не зменшив швидкість, щоб дати дорогу пішоходу гр. ОСОБА_1 , яка проходила дорогу по пішохідному переходу, що призвело до наїзду на пішохода. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками та пішохід отримав тілесні ушкодження, після чого ОСОБА_2 залишив місце ДТП до якої він був причетний; своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 2.3 в, 18.7, 2.10 «а» ПДР України та вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. 124, 122-4 КУпАП (а. с. 11).

Нормою частини 4 статті 61 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Зокрема, згідно із наданими позивачем на підтвердження своїх вимог копій фіскальних чеків, нею витрачено на медичні засоби грошові кошти в сумі 325 гривень 70 копійок; при цьому, суд не враховує відомості двох фіскальних чеків від 07 і 10 грудня 2020 року за дослідження черепа та «вольт арен» і «траумель», оскільки із наданих копій неможливо прочитати суми грошових коштів, що були сплачені за вказаними чеками (а.с. 18).

Також, відповідно до актів виконаних робіт № 20 від 09.12.2020 року і № 21 від 28.12.2020 року, позивачем витраченого грошові кошти на стоматологічні послуги в загальній сумі 9 345 гривень 00 копійок (а.с. 19, 20).

Одночасно, суд не приймає до уваги і відхиляє заперечення відповідача щодо відшкодування шкоди за зіпсований одяг та його відновлення, а не за новий, оскільки із наданих позивачем на підтвердження своїх вимог копій фіскальних чеків вбачається, що жіночий одяг (плащ і штани) було придбано нею 07 і 15 жовтня 2020 року, тобто до ДТП (а.с. 18).

Пунктом 3 частини 2 статті 11 ЦК України, передбачено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Нормою частини 1 статті 1166 ЦК України, передбачено, що шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Проте, відповідач не надав суду доказів того, що ним належним чином і у повному обсязі відшкодовано майнову шкоду заподіяну позивачу в ДТП.

Отже, у зв`язку із ушкодженням здоров`я і пошкодженням майна позивача внаслідок вчиненого з вини відповідача ДТП, позивачу не відшкодовано матеріальну шкоду у встановленому судом розмірів в сумі 12 668 гривень 70 копійок, а тому, суд приходить до висновку, що вказаний розмір шкоди завданої позивачу зобов`язаний відшкодувати відповідач.

Крім того, суд не приймає до уваги і відхиляє заперечення відповідача щодо обов`язку потерпілої звертатися із заявою про відшкодування шкоди до страховика винної особи, з підстав, що викладені постанові Верховного Суду від 21.12.2020 року по справі № 911/286/20, а саме: потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань деліктному та договірному; він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 Цивільного кодексу України підстав.

Вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Норма частини першої статті 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Оскільки факт порушення прав позивача внаслідок ДТП з боку відповідача доведено повністю, суд приходить до висновку, що внаслідок пошкодження майна і ушкодження здоров`я позивача в ДТП, йому також завдана і моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких зазнав позивач у зв`язку із пошкодженням його майна та ушкодженням здоров`я в ДТП.

При цьому, суд враховує, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивач був змушений вирішувати питання щодо усунення негативних наслідків пошкодження належного йому автомобіля, внаслідок чого було порушено нормальний спосіб життя позивача та потребувало додаткових зусиль з його боку.

Враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, їх характер, тривалість і обсяг, ступень вини особи, яка завдала моральну шкоду, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди суд задовольняє частково і приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача розміру грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 гривень 00 копійок.

Одночасно, при визначенні розміру відшкодування, суд враховує вимоги розумності і справедливості.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню у встановленому судом обсязі завданої позивачу матеріальної та моральної шкоди.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Зокрема, суду надано копію Договору № 08 надання правової допомоги від 16.03.2021 року разом із розрахунком судових витрат по даній справі та квитанцією без номеру від 18 березня 2021 року, з яких вбачається, що позивачем оплачено юридичні послуги в сумі 5 000 гривень 00 копійок (а.с. 25, 27, 28).

Проте, представник позивача не ознайомлювалась із матеріалами справи та не приймала участі в судових засіданнях, а тому, суд не вбачає підстав для стягнення витрати на вказані юридичні послуги в сумі 1 700 гривень 00 копійок, що не були здійснені адвокатом.

Отже, у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на правову допомогу.

За пунктом 2 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору.

Так, у зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору, судовий збір слід покласти на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись, ст. ст. 11, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст. ст. 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263 265, 273 279 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у відшкодування матеріальної шкоди в сумі 12 668 (дванадцять тисяч шістсот шістдесят вісім) гривень 70 копійок, грошові кошти у відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок та 3 300 (три тисячі триста) гривень 00 копійок у відшкодування судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок у відшкодування судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного рішення суду 18 лютого 2022 року.