Провадження № 2/161/10/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Крупінської С.С.

при секретарі - Лесько Б.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення часток в нерухомому майні, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 08 квітня 1997 року він та відповідачі приватизували квартиру за адресою: АДРЕСА_1 згідно розпорядження №12 від 20 березня 1997 року органу приватизації.

При цьому, Торчинська державна сортовипробувальна станція посвідчила, що зазначена квартира загальною площею 73,3 кв.м. належить позивачу та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності, про що було видане свідоцтво № 12 від 20.03.1997 року. Кожному з п`яти співвласників ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та позивачу належить по 1/5 частці в квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_1 одна із співвласників ОСОБА_8 померла. Належну їй 1/5 частку квартири успадкувала у 2020 році дочка ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.9).

Позивач має намір розпорядитися своєю часткою в цьому майні, однак стверджує, що не може це зробити у нотаріуса через те, що одна з відповідачів по справі ОСОБА_2 відмовляється прийти до нотаріуса та укласти договір про визначення часток в спільному сумісному майні у зв`язку з чим вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Посилаючись на вимоги статей 368, 372 ЦК України, вважають, що спільне майно може бути поділене між сторонами, як співвласниками з визначенням рівних часток у спільній власності.

На основі викладеного, просить суд визначити, що кожному із співвласників а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 належить на праві власності 1/5 частка в квартирі АДРЕСА_1 .

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному об`ємі та просив їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належно були повідомлені про день та час слухання справи

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 08 квітня 1997 року ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_7 було приватизовано квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно розпорядження №12 від 20 березня 1997 року органу приватизації, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 20.03.1997 року № 12 (а.с.7). Також, згідно вказаного свідоцтва про право власності Торчинська державна сортовипробувальна станція посвідчила, що зазначена квартира загальною площею 73,3 кв.м. належить позивачу та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 одна із співвласників ОСОБА_8 померла. Належну їй 1/5 частку квартири успадкувала у 2020 році дочка ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.9).

Факт перебування квартири АДРЕСА_1 у спільній сумісній власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 та ОСОБА_3 також підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №230420769 від 30.10.2020 року (а.с.11).

За приписами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Так, згідно зі ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно вимог ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Частиною 1 ст.364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У відповідності до частини 1 статті 368 Цивільного кодексу України: спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Право спільної сумісної власності відрізняється від права спільної часткової власності за підставами виникнення, характером внутрішніх правовідносин, а також і за підставами припинення сумісної або часткової власності.

Приписами частини 2 статті 370 Цивільного кодексу України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

У відповідності до вимог статті 372 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що право власності на квартиру квартири АДРЕСА_1 , належить чотирьом співвласникам власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності згідно свідоцтва про право власності від 08.04.1997 року № 12, між співвласниками квартири не був укладений договір щодо визначення розміру часток у спільному сумісному майні, суд вважає, що в даному випадку визначення часток, а саме по 1/5 частці квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , про що просить позивач, відповідатиме вимогам Закону.

Також, згідно вимог ч.3 ст.372 ЦК України, враховуючи поділ майна між співвласниками, право спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 та ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 підлягає припиненню.

З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визначити розмір часток співвласників на квартиру АДРЕСА_1 за співвласниками, а саме по 1/5 частці у кожної, припинивши право спільної сумісної власності на зазначену квартиру.

Керуючись ст.ст.355, 368, 370, 372 ЦК України, ст.ст.12, 13, 19, 76, 81, 82, 89, 139, 141, 247, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати, за ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Луцьким РВ УМВС України у Волинській області від 22.11.2000 року, ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Луцьким РВ УМВС України у Волинській області від 12.02.2009 року, ОСОБА_3 , ІПН-невідомий, паспорт серії не відомий, ОСОБА_9 паспорт НОМЕР_5 виданий органом 3RUS2 від 30.10.2001 року право власності в розмірі по 1/5 частці за кожним в квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 73,3 кв.м..

Право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 - припинити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач: ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП не відомий);

Відповідач: ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_4 );

Повний текст рішення суду виготовлено 31 січня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська