Провадження № 2/161/686/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючого-судді - Олексюка А.В.,

при секретарі Самсонюк Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради про визнання права власності на майно,-

В С Т А Н О В И В:

30.12.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Луцької міської ради про визнання права власності на майно.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Державним нотаріусом Першої Луцької нотаріальної контори 28.10.1949 видано свідоцтво про право спадкування за законом за яким спадкоємцями в рівних частках на два жилі одноповерхові домоволодіння, які розташовані у АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , які належали ОСОБА_2 , є її діти: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказує, що він отримав у власність 1/3 частки спірного будинку шляхом прийняття спадщини та здійснив його реєстрацію у Волинському обласному БТІ, а також зареєструвався сам у вказаній квартирі, тобто, враховуючи законодавство, яке діяло у той час, набув у власність 1/3 домоволодіння АДРЕСА_3 .

На даний об`єкт нерухомості КП «Волинське обласне БТІ» був виготовлений технічний паспорт та будинкова книга, в якій вказано підставу набуття права власності свідоцтво про право власності на спадщину видане Першою Луцькою держнотконторою 08.10.1949.

У грудні 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області з метою посвідчити договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами що за адресою: АДРЕСА_4 , своєму синові, у чому йому було відмовлено у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують право власності на даний житловий будинок та земельну ділянку.

Позивачем зазначено, що правовстановлюючі документи на належне йому майно ним було втрачено, а в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно спірний будинок не значиться зареєстрованим за будь-якою особою, що унеможливлює реалізацію його права володіння, користування та розпорядження належним йому майном.

Відтак, просив визнати за ним, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на нерухоме майно, а саме: на 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_5 .

Ухвалою від 04.01.2022 прийнято до розгляду вищевказану позовну заяву, відкрито провадження у справі.

11.02.2022 до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Від представника відповідача Луцької міської ради до суду також надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника відповідача, в якому одночасно зазначено про те, що при вирішенні справи відповідач покладається на розсуд суду.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Судом встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №292975191 від 28.12.2021 право власності на житловий будинок АДРЕСА_5 не зареєстровано (а.с.18).

Одночасно з цим, копії свідоцтва про право спадкування за законом від 28.10.1949 (наданої Державним архівом Волинської області) після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рівних частках на два жилі одноповерхові домоволодіння, які розташовані у АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ) отримали право на спадкування її діти: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.15-17 та арк.15, 92, 96 Інвентаризаційної справи №53617).

Окрім того, згідно відмітки, що міститься у довідці про належність домоволодіння АДРЕСА_5 справи №53617, ОСОБА_1 володіє на праві приватної власності 1/3 частини даного житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Луцькою державною нотаріальною конторою 28.10.1949 (арк.1 Інветаризаційної справи).

Також, як вбачається зі зведеного оціночного акту домоволодіння АДРЕСА_6 , ОСОБА_1 станом на 1950 рік був співвласником вищевказаного житлового будинку (арк. 22 Інвентаризаційоної справи).

Факт належності ОСОБА_1 1/3 частини будинку АДРЕСА_5 свідчать також акти Луцького міжміського БТІ від 16.05.1969, від 16.05.1970, від 13.12.1976, (арк.29, 38-42), довідками-характеристиками від 10.06.1987, від 02.06.1996 (арк.116, 137).

Відповідно до ч.4 ст.3 вказаного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56; Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мінюсті України 18.02.2002 року за №157/6445 з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинку, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року.

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав на нерухоме майно шляхом звернення до нотаріальної контори за видане нею свідоцтва про право на спадщину.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

З огляду на вищенаведене, а також зважаючи на те, що відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку що позов підставний та підлягає до задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 258, 259, 264, 265, 273, 280-284, 289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на нерухоме майно, а саме на 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_5 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 15.02.2022.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк