15.02.2022 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Кузьміної О.І.
за участю секретаря Білої А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Фасфа» про визнання припиненими трудових відносин,-
Позивач звернувся до суду звернувся до суду з вказаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Фасфа» про визнання припиненими трудових відносин, мотивуючи тим що рішенням засновника №01/07-03 Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - комерційна фірма «Пестконтроль» від 05.07.2018 року позивача призначено на посаду директора ТОВ «Виробничо - комерційна фірма «Фасфа» (12.07.2018 року назву товариства з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - комерційна фірма «Пестконтроль» змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вирбничо - комерційна фірма «Фасфа») з 05.07.2018 року. Відомості про позивача, як керівника ТОВ «ВКФ «Фасфа» містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Протягом тривалого часу ТОВ «ВКФ «Фасфа» фактично не здійснює господарську діяльність, засновник (учасник) не цікавиться долею юридичної особи, тому він прийняв рішення звільнитися з посади директора за власним бажанням, про що усно повідомив засновника(учасника)товариства. 22.06.2021 року ним на адресу ТОВ «ВКФ «Фасфа» було надіслано заяву про звільнення мене з посади директора товариства за власним бажанням з 07.07.2021 року. Аналогічна заява була надіслана ним на адресу засновника (учасника) товариства - ОСОБА_2 . Проте, надіслані ним заяви повернулися з відміткою на поштових конвертах: засновнику (учаснику) товариства - «за усною відмовою одержувача»; товариству - «за закінченням терміну зберігання». Враховуючи вищевикладені норми законодавства та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 31 «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», ним прийнято рішення про скликання загальних зборів учасників ТОВ «ВКФ «Фасфа». 12.07.2021 року засновнику (учаснику) ТОВ «ВКФ «Фасфа» - ОСОБА_2 надіслано повідомлення про скликання загальних зборів учасників, які відбудуться 13.08.2021 року з питанням порядку денного щодо звільнення позивача з посади директора товариства. Проте, надіслане ним повідомлення повернулося з відміткою на поштовому конверті - «за усною відмовою одержувача».13.08.2021 року засновник (учасник) товариства ОСОБА_2 на збори не з`явилася. Тобто, ТОВ «ВКФ «Фасфа» не виконало вимоги трудового законодавства, не здійснило будь-яких дій, спрямованих на вирішення питання про звільнення позивача з посади директора товариства. У зв`язку із чим просить визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Фасфа» на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України з 07.07.2021 року та відшкодувати сплачений ним судовий збір.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.12.2021 року відкрито провадження у справі та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Заяв, відзив не надав.
За таких обставин, враховуючи згоду позивача на ухвалення судом заочного рішення, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до рішенням засновника №01/07-03 Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - комерційна фірма «Пестконтроль» від 05.07.2018 року ОСОБА_1 призначено на посаду директора ТОВ «Виробничо - комерційна фірма «Фасфа» (12.07.2018 року назву товариства з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - комерційна фірма «Пестконтроль» змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вирбничо - комерційна фірма «Фасфа») з 05.07.2018 року
22.06.2021 року ОСОБА_1 на адресу ТОВ «ВКФ «Фасфа» та на адресу засновника (власника) ТОВ «ВКФ «Фасфа» ОСОБА_2 було надіслано заяви про звільнення його з посади директора товариства за власним бажанням з 07.07.2021 року на підставі ст.38 КЗпП України. Проте, надіслані заяви повернулися з відміткою на поштових конвертах: засновнику (учаснику) товариства - «за усною відмовою одержувача»; товариству - «за закінченням терміну зберігання».
12.07.2021р. директором ТОВ «ВКФ «Фасфа» Заєць А.О. повідомив про скликання загальних зборів учасників ТОВ «ВКФ «Фасфа», які відбудуться 13.08.2021р. о 10:00год. з питанням порядку денного щодо звільнення позивача з посади директора товариства та 12.07.2021 року надіслано засновнику (учаснику) ТОВ «ВКФ «Фасфа» - ОСОБА_2 .
Проте, надіслане повідомлення повернулося з відміткою на поштовому конверті - «за усною відмовою одержувача».
13.08.2021 року засновник (учасник) товариства ОСОБА_2 на збори не з`явилася.
Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював на посаді директора у ТОВ «ВКФ «Фасфа» з 05.07.2018 року.
Звертаючись у суд з даним позовом, ОСОБА_1 стверджує, що засновник товариства та його уповноважений представник на загальні збори часників у вказаний час та місце не з`явилися, що унеможливлює його звільнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітню плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбаченні законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами для припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38,39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40,41) або не вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).
Відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на визначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижня.
Таким чином, на підставі письмової заяви та попередивши власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний трудовий договір за ч. 1 ст. 38 КЗпП України, що ОСОБА_1 було здійснено.
Статтями ст. 97, 99 Цивільного кодексу України встановлено, що управління товариством здійснюють його органу. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад.
Аналогічні положення закріпленні у ч. 1 ст. 58 Закону України «про господарські товариства» від 19 вересня 1991 року N 1576-XII, ст. 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06 лютого 2018 року № 2275-VIII.
Відповідно до положень статті 38 КЗпП України, ст. 58,59,60,62 Закону України «Про господарські товариства» право Товариства на звільнення за власним бажанням кореспондує обов`язок учасників Товариства провести загальні збори, на яких розглянути заяву керівника Товариства та створити/призначити новий виконавчий орган.
Згідно із ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.
Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 року № 14-рп/2004, від 16.10.2007 року № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 року № 2-рп/2008 зазначив, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю Конституційний Суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю (індивідуально-трудова діяльність, фермерство тощо), так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невід`ємним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації.
Реалізація права громадянина на працю здійснюється шляхом укладання ним трудового договору і виконання кола обов`язків за своєю спеціальністю, кваліфікацією або посадою, яка передбачається структурою і штатним розписом підприємства, установи чи організації.
Приписами ст. 22 КЗпП України та ст. 43 Конституції України забороняють будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладанні, зміні та припиненні трудового договору.
Таким чином, уповноважений на звільнення керівника орган ТОВ «ВКФ «Фасфа» проігнорував повідомлення ОСОБА_1 про бажання реалізувати своє право на вільний вибір трудової діяльності, не розглянув по суті його заяву про звільнення протягом передбачених законодавством строків, не виконав покладені на нього обов`язків, тим самим допустив порушення трудових прав ОСОБА_1 .
Доводи позивача про те, що вимога щодо зобов`язання вчинення дій є способом захисту прав позивача з огляду на бездіяльність ТОВ «ВКФ «Фасфа» та відсутність можливості вимагати винесення відповідного рішення уповноваженим органом юридичної особи ТОВ «ВКФ «Фасфа» у зв`язку із звільненням позивача із займаної посади на підставі статті 38 КЗпП України, в ході розгляду справи знайшли своє підтвердження, а тому позовні вимоги про визнання припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Фасфа» на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати в сумі 908,00грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки позов задоволено в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 21, 22, 36, 38 КЗпП України, 3, 15,16, 97, 99 ЦК України, ст.ст. 6-13, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 274, 277, 279, 280-283, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Фасфа» про визнання припиненими трудових відносин задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СуддяО. І. Кузьміна