Провадження №2/523/2299/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2022 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючої судді- Середи І.В.,

за участю секретаря судового засідання Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу в порядку спрощеного провадження з викликом сторін за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В обгрунтування вимог позивач вказував на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 17.05.2002р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фуфаєвою О.О. Відповідач ОСОБА_2 є дружиною позивача, однак з 2015р. вони не підтримують подружні відносини, ОСОБА_2 з власної волі залишила своє місце проживання та не проживає в квартирі, не змінює своє місце реєстрації, її речі в квартирі відсутні. Наявність реєстрації відповідача в квартирі призводить до обмежень прав позивача щодо розпорядження та користування належним майном на свій розсуд.

Позивач в судове засідання не з`явився, адвокат позивача Кічук І.Г. надала клопотання про розгляд справи за їх відсутності, в якому підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити їх.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Співробітником ТОВ «Укрпошта" судову повістку про виклик до суду ОСОБА_2 повернуто з зазначенням, «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України, суд з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 2 ст.282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно договору купівлі-продажу від 17.05.2002р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фуфаєвою О.О, який зареєстровано в реєстрі за №603, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 продали, а ОСОБА_1 купив квартиру АДРЕСА_2 . 11.06.2002р. в КП «ОМБТІ та РОН» за ОСОБА_1 було зареєстровано право приваатної власності в реєстрову книгу за №3211 стр.186 кн.428пр.

Відповідно до відмітки в паспорті громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , 1981 р.н., актовий запис №765.

Як зазначено в копії паспорту громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданому 01.10.2007р. Красноокнянським РВ УМВС України в Одеській області, вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , з 21.07.2010р.

Згідно з актом про непроживання, складеного сусідами: ОСОБА_8 ( АДРЕСА_4 ) ОСОБА_9 ( АДРЕСА_5 ) підписи яких завірено начальником ОСББ «Процвітання» Наушовир Н.Ш, ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

В добровільному порядку вимоги позивача про зняття з реєстрації в квартирі відповідач не виконує, її місцезнаходження на теперішній час не відоме.

Відповідно до статті 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням не інакше як на підставі і в порядку, визначеному законом. Право громадянина на житло нерушиме та гарантовано статтею 47 Конституції України.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються статтею 391 ЦК України «Захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння», якою визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частина 1 ст.321 ЦК України, визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються статтею 391 ЦК України «Захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння», якою визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За нормою ст.319 ЦК власник володіє,користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з нормами ч.1 ст.156 ЖК України, члени сім`ї власника квартири, які проживають разом з ним в квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди користування цим приміщенням. Частина 4 цієї же статті вказує, що припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.7 Закона України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, враховуючи доведеність з боку позивача того факту, що відповідач по справі понад один рік не проживає на спірній житловій площі без поважних на те причин, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житлом, тому заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12,13,76-81,89, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-284,354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 ), такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

Рішення суду є підставою для зняття ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 ) з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_2 .

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення складено 11.02. 2022 р.

Суддя: