ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/1099/21
Номер провадження 2/292/39/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2022 року смт Пулини

Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді Рябенької Т.С.,

секретаря судових засідань Володіної В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт Пулини цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2021 року позивач АТ "Універсал Банк" звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_1 , мотивуючи його тим, що в жовтні 2017 року позивач запустив новий проект мonobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки мonobank. Особливістю проекту мonobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "Універсал Банк" опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

26 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим цього ж дня підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Своїм підписом відповідач прийняв пропозицію банку та погодився з тим, що Анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які викладені на банківському сайті www.monobank.ua, складають договір про надання банківських послуг. На підставі цього відповідачу через мобільний додаток смартфону було відкрито рахунок та видана платіжна картка з встановленим кредитним лімітом в розмірі 30 000,00 грн. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу можливість користуватись кредитними коштами в межах встановленого ліміту. У зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, станом на 14.09.2021 утворилася заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 30 203,76 грн.

31.08.2020 банк направив відповідачу повідомлення "пуш" про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості, однак ОСОБА_1 на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у

зв"язку з чим та відповідно до п. 5.18, 5.19 Розд. ІІ Умов кредит 27.12.2020 став у формі "на вимогу".

Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за Договором про надання банківських послуг "Monobank" від 26.09.2019 у розмірі 30 203,76 грн та судові витрати у розмірі 2270 грн.

Ухвалою суду від 29.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.

20.01.2022 до суду від відповідача ОСОБА_1 в порядку ст. 178 ЦПК України надійшов відзив на позовну заяву, в якій останній зазначає, що позовні вимоги не визнає повністю у зв"язку з їх безпідставністю. Так, заборгованість, розмір якої вказує позивач, посилаючись лише на розрахунок, не підтверджується іншими бухгалтерськими документами щодо дат і сум надання йому коштів. З вказаного розрахунку заборгованості є незрозумілими підстави виникнення та нарахування йому заборгованості, починаючи з 11.10.2019. При цьому позивач чомусь не надає реквізити його карткового рахунку та виписку з нього про рух коштів. Дійсно 10.12.2017 він звертався до АТ "Універсал Банк" та одержав платіжну картку із встановленим лімітом коштів в розмірі 5000 грн, якою продовжує користуватися по даний час та яка є діючою. Будь-яких повідомлень про наявність заборгованості не отримував. Враховуючи викладене, просить суд відмовити в задоволенні позову.

28.01.2022 на адресу суду від представника позивача в порядку ст. 179 ЦПК України надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначає, що боржник не звертався до банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжував користуватися карткою, а, отже, з ними погодився. Твердження боржника про відсутність ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, про відсутність повідомлення про сукупну вартість кредиту та умови кредитування є спробою приховати фактичні обставини справи та спростовуються накладеним у застосунку "Monobank" боржником електронним підписом про згоду з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту при першому вході у застосунок "Monobank". Щодо розрахунку заборгованості відповідача зазначає, що відповідно до виписки про рух коштів на рахунку баланс на кінець періоду складає -203,76 грн, тобто заборгованість становить 30203,76 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 30 000 грн та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить - 203,76 грн. У зв"язку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість. Всього за час користування карткою боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 14 019,57 грн, проведено витрат по картці на суму 44 223,33 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута банку становить 30203,76 грн, які підлягають стягненню з відповідача.

В судове засідання представник позивача не з"явився, подав до суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, клопотання та заяви з боку "Універсал Банк" відсутні.

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання, призначені на 24.01.2022, 04.02.2022 та 16.02.2022, не з"явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв від нього на адресу суду не надходило.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як передбачено ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді, вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Разом з тим, відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, що 26 вересня 2019 року між АТ "Універсал Банк" та відповідачем шляхом підписання анкети-заяви укладено договір про надання банківських послуг "Monobank", згідно з умовами якого відповідачу відкрито поточний рахунок у гривні

та визначено встановлення кредитного ліміту на суму, вказану в мобільному додатку.

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови.

Підписавши анкету-заяву, ОСОБА_2 підтвердив факт передачі йому другого примірника анкети-заяви, платіжної картки та тарифів.

Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 26.09.2019, укладеного між АТ "Універсал Банк" та ОСОБА_1 , останній станом на 14.09.2021 має заборгованість в сумі 30203,76 грн, що складається з тіла кредита.

Відповідно до тарифів банку, пільговий період за карткою встановлюється до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгова відсоткова ставка 0,00001% річних; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами 5 % від заборгованості (не менше 100 грн, але не більше залишку заборгованості); базова відсоткова ставка 3,2 % на місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожен день з моменту виникнення заборгованості); збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,4 % на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов"язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У справі встановлено, що кредитний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На

відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Як вбачається із матеріалів справи, у заяві-анкеті для отримання кредиту зазначено, що ОСОБА_1 ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, що складають договір про надання банківських послуг.

У ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно ч. 1, 2 ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 частини першої ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію").

У ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачений порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором,визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Крім того, відповідно до Положення про застосування електронного підпису в банківській системі України, затвердженого постановою правління НБУ від 14 серпня 2017 року № 78, всім банкам надана можливість використання електронного підпису для застосування без паперових технологій при наданні банківських послуг та визначено, що суб`єкти електронної взаємодії - Національний банк України, банки України, комерційні агенти банків, клієнти та контрагенти банків України (п. 5 розділу 1).

З врахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, що висвітлена у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та стосується необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, що укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг - це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як

значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше, співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем банк дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування" про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

З наданого позивачем витягу з умов обслуговування рахунків фізичної особи не вбачається, що з такими умовами був ознайомлений відповідач, оскільки будь-яких доказів на підтвердження підписання ОСОБА_1 електронним цифровим підписом умов, до суду не надано.

У разі укладення договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Укладений між сторонами договір про надання банківських послуг у вигляді анкети - заяви, не містить умов про можливість стягнення сум нарахованих відсотків за рахунок тіла кредиту, як і не містить умов про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, ця заява - анкета не містить розміру кредитного ліміту і строку його повернення (користування ним), однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ "Універсал Банк" не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника до виконання обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, що встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами у більшому розмірі ніж передбачено в анкеті-заяві, а також - відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань та можливість стягнення сум нарахованих відсотків за рахунок тіла кредиту.

Проте, в даній справі позивачем не заявлені вимоги про стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за процентами, пенею та комісією, а тому вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за тілом кредиту є правомірними та підлягають частковому задоволенню.

У наданому банком розрахунку, за період з 31.10.2019 по 31.07.2020 (а.с. 6) вбачається, що вказана заборгованість по тілу кредиту, крім безпосередньо витрачених відповідачем сум позики (стовпчики №№ 3, 5 розрахунку), формувалася також шляхом погашення за рахунок кредитних коштів (стовпчик № 10 розрахунку) нарахованих банком щомісячних відсотків, що призводило до збільшення у наступному періоді заборгованості по тілу кредиту на таку суму відсотків, що відповідно збільшувало базу нарахування самих відсотків та інших платежів у подальшому.

З урахуванням викладеного суд вважає, що позивачем необґрунтовано включено до тіла кредиту відсотки в розмірі 8797,87 грн погашені за рахунок кредита, які сформовані за період з 31.10.2019 по 31.07.2001, оскільки позивачем у суді не доведено належними та допустимими доками, що між позивачем та відповідачем було досягнуто таких умов при підписанні 26.09.2019 анкети-заяви.

Тому, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ "Універсал Банк" не повернуті, позов в частині стягнення на

користь позивача з відповідача заборгованості за тілом кредита підлягає задоволенню частково в розмірі 21405,89 грн, яка розраховується: 30203,76 грн (заборгованість за тілом кредиту) - 8797,87 грн (відсотки, погашені за рахунок кредиту) = 21405,89 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов"язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Оскільки ОСОБА_1 не виконав умови кредитного договору та не сплатив заборгованість в добровільному порядку, тому суд вважає стягнути з нього на користь позивача примусово заборгованість в сумі 21405 грн 89 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі (21405,89/30203,76) * 2270 = 1608,78 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 141, 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 11, 509, 526, 625, 1049, 1054 ЦК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_1 на користь акціонерного товариства "Універсал Банк" (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, код ) заборгованість за Договором про надання банківських послуг б/н від 26.09.2019 у розмірі 21405 (двадцять одна тисяча чотириста п"ять) гривень 89 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_1 на користь акціонерного товариства "Універсал Банк" (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, код ) судовий збір в сумі 1608 (одна тисяча шістсот вісім) гривень 78 копійок. В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.С. Рябенька