Дата документу 17.02.2022 Справа № 334/4445/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 334/4445/21

Провадження №22-ц/807/897/22

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М.,

суддів Дашковської А.В.,Кочеткової І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Прядко Дениса Володимировича на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 , до Запорізького районного управління поліції, Головного управління національної поліції в Запорізькій області, Національної поліції України, Державної казначейської служби України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Запорізькій області, Запорізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 , до Запорізького районного управління поліції, Головного управління національної поліції в Запорізькій області, Національної поліції України, Державної казначейської служби України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Запорізькій області, Запорізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 червня 2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, встановлено строк для подання заяв по суті спору. Підготовче засідання у справі призначено на 03 серпня 2021 року о 09.30 год.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 14год 00 хвл 02 грудня 2021 року.

05.01.2022 електронною поштою представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Прядко Д.В. до суду першої інстанції було подано клопотання про виклик свідків.

В судовому засіданні 05.01.2022 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Прядко Д.В. заявив клопотання про поновлення строку на вчинення процесуальної дії та просив задовольнити клопотання про виклик свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2022 року відмовлено в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Прядко Д.В. про поновлення процесуального строку на подання клопотання про виклик свідків. Клопотання позивача представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Прядко Д.В. про виклик свідків, подане до суду 05.01.2022 залишено без розгляду.

Не погодившись із вказаною ухвалою, позивачем ОСОБА_1 в особі представника адвоката Прядко Д.В. подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована хибністю висновків суду першої інстанції про відсутність поважних причин для поновлення процесуальних строків. Позивачем не подавалось клопотання про допит свідків з тих підстав, що позивач не могла зв`язатись із свідками подій, які мали місце 11 липня 2013 року аж до 03 січня 2022 року. Випадково зустрівши одного із свідків, позивач дізналась контакти інших осіб і після розмови з ними довідалась про їх обізнаність з подіями, що є предметом судового розгляду. Вказані підстави є поважними на думку апелянта, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції перешкоджає в доведенні обставин, викладених у позовній заяві.

Копії ухвали про відкриття апеляційного провадження та копії апеляційної скарги з додатками направлені учасникам справи та отримані ними 21 та 24 січня 2022 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення наявними в матеріалах справи.

Згідно приписів ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк (п.10 ч.1 ст.353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у поновлені процесуального строку, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що клопотання позивача і його представника про допит свідків подані після закінчення встановленого законом процесуального строку для їх подання, та відсутністю поважних причин пропуску цього строку.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що стороні позивача було достеменно відомо про призначення розгляду справи за правилами загального позовного провадження, позивач та її представник були присутні у підготовчих судових засіданнях, що відбувались 03.08.2021, 04.10.2021, 20.10.2021, 17.11.2021 та у яких вирішувались питання про долучення доказів та виклик свідків. У підготовчих судових засіданнях позивач не повідомляла суд про існування інших свідків. З клопотанням про виклик свідків представник позивача звернувся до суду лише 05.01.2022 після закриття підготовчого провадження ухвалою суду від 17.11.2021.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи і які встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до положень ч.2 ст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до положень ч.3 ст.91 ЦПК України, заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі.

Статтею 189 ЦПК України передбачено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання ( ч. 1 ст. 196 ЦПК України).

Як передбачено п. 7,8,16 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста; встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ч.1 ст.120 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 червня 2021 року було відкрите провадження у цій справі та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 03 серпня 2021 року.

У підготовчому засіданні 03.08.2021 також були присутні позивач ОСОБА_2 та представник позивача - адвокат Прядко Д.В.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2021 року було задоволено клопотання представника позивача, адвоката Прядко Д.В про залучення співвідповідача у цій справі. Підготовче судове засідання було відкладено на 08.09.2021.

06.08.2021 через канцелярію Ленінського районного суду м. Запоріжжя позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було подано спільну заяву про відкладення засідання, призначеного на 08.09.2021.

У підготовчому засіданні, яке відбулось 04.10.2021 також був присутній представник позивача, адвокат Прядко Д.В. Через неявку позивачів підготовче засідання було відкладено на 20.10.2021.

04.10.2021 представником позивача ОСОБА_8 через канцелярію Ленінського районного суду м. Запоріжжя до справи було подано клопотання про залучення співвідповідача у справі, клопотання про допит свідків та клопотання про долучення доказів (документів) по справі.

У підготовчому засіданні, що відбулось 20.10.2021 були присутні позивач ОСОБА_2 та представники відповідачів ОСОБА_9 ОСОБА_10 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2021 року було задоволено клопотання представника позивача, адвоката Прядко Д.В про залучення співвідповідача у цій справі. Продовжено строк проведення підготовчого провадження у цій справі, підготовче судове засідання було відкладено на 17.11.2021.

У підготовчому засіданні, що відбулось 17.11.2021 були присутні позивач ОСОБА_2 , представник позивача, ОСОБА_8 та представники відповідачів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Як вбачається із протоколу судового засідання від 17.11.2021 позивач ОСОБА_2 підтримала раніше заявлене клопотання про допит свідків, просила не допитувати свідка ОСОБА_11 . Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_8 вважали за можливе закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду, судове засідання призначено на 02.12.2021. Клопотання представника позивача про виклик свідків було задоволено частково, викликано в судове засідання свідків, заявлених у клопотанні від 04.10.2021, окрім свідка ОСОБА_11 , від виклику якого відмовилась позивач.

Отже, відповідно до положень ч.3 ст.91, ч.2 ст.197 ЦПК України позивач був зобов`язаний подати заяву про виклик свідків до або під час підготовчого судового засідання і 04.10.2021 скористався таким правом наданим законом. Вказане клопотання про виклик у судове засідання свідків, було вирішено судом у підготовчому засіданні.

02.12.2021 за участю позивача ОСОБА_2 було проведено перше судове засідання у цій справі, було допитано шістьох свідків зі сторони позивача.

Лише 05 січня 2022 року, після постановлення ухвали про закриття підготовчого провадження у цій справі, призначення її до розгляду та проведення судового засідання щодо розгляду справи по суті, представником позивача на електронну адресу Ленінського районного суду м. Запоріжжя було направлено клопотання про виклик та допит в судовому засіданні свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

З огляду на пропуск позивачем встановлених законом строків подання клопотання про виклик свідків та відсутність поважних причин його пропущення, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у поновленні процесуальних строків на вчинення такої процесуальної дії.

Доводи апеляційної скарги щодо хибності висновків суду про відсутність поважних причин для поновлення процесуальних строків у відношенні клопотання про виклик свідків колегія суддів відхиляє як необґрунтовані.

Судом правильно встановлено, що згідно приписів ч.3 ст.91 ЦПК України заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, яке у даній справі було закрито ухвалою суду від 17 листопада 2021 року.

Натомість клопотання позивача про виклик свідків подане лише 05 січня 2022 року, тобто після закінчення встановлених законом процесуальних строків.

Як зазначалось вище відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Аналіз змісту наведеної норми дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача подати до суду певний процесуальний документ у встановлений законом строк.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст. 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів вважає, що наведені, як у клопотанні від 04 січня 2022 року, так і в апеляційній скарзі доводи про наявність поважних причин пропущення процесуального строку, зокрема таких як випадкова зустріч із одним із свідків та той факт, що із значним проміжком часу свідки могли переїхати, не є поважними та істотними.

Заявляючи у позові вимоги про визнання дій співробітників поліції неправомірними та відшкодування моральної шкоди позивачі зазначали, що такі дії мали місце 11 липня 2013 року.

При цьому сам позов про визнання дій співробітників поліції неправомірними та відшкодування моральної шкоди пред`явлено позивачами до Ленінського районного суду м. Запоріжжя лише у червні 2021 року.

Оскільки від дати настання подій, про які можуть свідчити особи заявлені у клопотанні позивача, до часу складання позовної заяви минуло близько 8 років, колегія суддів приходить до висновку, що позивач будучи зацікавленим у збиранні доказів, мав достатньо часу для відшукання контактних даних свідків та встановлення їх обізнаності про відповідні події на етапі як складання позовної заяви, що тривала до 17.06.2021, так і на етапі підготовчого провадження, що фактично тривало з 30.06.2021 до 17.11.2021.

Отже, вказані представником позивача підстави для поновлення строку на подання заяви про виклик свідків об`єктивно не є поважними, істотними чи такими, що не залежали від позивача.

Відповідно до ч.ч.1, 2, п.10 ч.3 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Однією з основних засад здійснення цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Окрім того, розгляд справи упродовж розумного строку є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, про що неодноразово вказував у своїх рішенням Європейський суд з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Слід зазначити, що положення пункту 1 ст.6 Конвенції гарантує справедливий судовий розгляд не тільки позивачу, а й іншій стороні - відповідачу, в тому числі при вирішенні питання про поновлення строків для вчинення процесуальних дій.

За вказаних обставин, колегія судів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що представником позивача подано клопотання про виклик свідків з пропуском процесуального строку, визначеного у статті 91 ЦПК України, в той же час клопотання про поновлення строків для вчинення процесуальної дії на стадії розгляду справи по суті не підтверджено належними доказами, які б свідчили про об`єктивну неможливість подати таку заяву безпосередньо разом з позовною заявою чи до закінчення підготовчого провадження.

Отже, відмова суду у поновленні встановленого законом процесуального строку ґрунтується на законі та переслідує легітимну мету, а також має розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами і поставленою метою та не суперечить принципу рівності сторін.

З мотивів, викладених вище, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Згідно п.2 ч.1 ст.389 ЦПК України ухвали суду першої інстанції про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційних судів за результатами такого перегляду касаційному оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст.259, 374, 379, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Прядко Дениса Володимировича - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2022 року про відмову у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Прядко Дениса Володимировича про поновлення строку для подання клопотання про виклик свідків залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до п.2 ч.1 ст.389 ЦПК України.

Текст постанови складено 17 лютого 2022 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова