Справа № 658/463/22
(провадження № 2/658/577/22)
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 лютого 2022 року м. Каховка

Суддя Каховського міськрайонного суду Херсонської області Рахімова О.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Заява оформлена з порушенням порядку, встановленого цивільним процесуальним законодавством України ( ст. ст. 175, 177 ЦПК України), а саме:

-не зазначено доказів: що відповідачі проживають за спірною адресою; що саме позивачем вносяться комунальні платежі та не зазначено на кого оформлений особовий рахунок; які встановлюють дату вибуття і час , коли відповідачі були відсутні на спірній площі; доказів, що свідчать про невимушене проживання відповідачів на спірній площі; що відповідачі не належать до осіб, за якими закон зберігає житлову площу на час їх відсутності ( охоронне свідоцтво, довідка військкомату, довідка з місця роботи чи навчання, копія вироку або постанова суду тощо).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити у судовий процес безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому залишення позовної заяви без руху для того, щоб позивач усунув вказані вище недоліки, не може вважатися обмеженням доступу до правосуддя.

За таких обставин вважаю за необхідне залишити заяву без руху та запропонувати позивачу усунути вказані недоліки.

Роз`яснити, що в іншому разі позовна заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Керуючись ст.ст. 175,177, 185 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що визначені ухвалою недоліки позовної заяви повинні бути усунені в спосіб:

-виконання ухвали суду є складання тексту позовної заяви із усуненими недоліками, а не поданням до суду роз`яснень, заяв, пояснень.

-виправлена заява та додані до неї докази мають бути подані у відповідній кількості для суду та учасників справи.

Якщо позивач в установлений строк вимоги ухвали суду не виконає позовна заява вважатиметься неподаною і повернута.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя:Рахімова О. В.