РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 лютого 2022 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Галінської В.В.

секретар судового засідання Калетинець Т.В.,

справа №569/24940/21

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Аланд»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович та приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксана Анатоліївна

розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Аланд», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ТОВ "Фінансова компанія «Аланд», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Клітченко О.А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., вчинений 08 вересня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за №32805, судові витрати у справі в розмірі 908 грн. та витрати понесені на правничу допомогу адвоката в розмірі 5000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, щов листопаді 2020 року на адресу Приватного підприємства Науково-впроваджувальна фірма «Вестар» надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. від 02 листопада 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні. ОСОБА_1 стало відомо про те, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. здійснюється виконавче провадження №63456129 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. № 32805, виданого 08 вересня 2020 року про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в розмірі 21118,17 грн. На адвокатський запит з проханням надати інформацію та підтверджуючі документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 32805 від 08 вересня 2020 року та копії документів, приватний виконавець надав копію кредитного договору на якому вчинено виконавчий напис та копію виконавчого напису. Вказує, що заяву 005-17515-290313 від 29 березня 2013 року ОСОБА_1 не підписував, жодних грошових зобов`язань на себе не брав, рахунки в ПАТ «Дельта Банк» не відкривав, банківські картки не отримував. Вважає, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса здійснений з порушенням чинного законодавства України, а тому є достатні правові підстави для звернення до суду.

Ухвалою суду від 08 грудня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 14 січня 2022 року.

В судове засідання 17 лютого 2022 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 не з`явився, подав заяву (вх.№8233/22вх від 17.02.2022), в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, пояснень щодо позовних вимог ОСОБА_3 не подав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Клітченко О.А. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, пояснень щодо позовних вимог ОСОБА_1 не подала.

Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, відповідач відзив на позов не подав, наявні умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Суд ухвалив, здійснювати заочний розгляд справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

29 березня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 підписано заяву № 005-17515-290313 про пропозицію на умовах, визначених в цій пропозиції та відповідно до правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» та Тарифів Банку, вказаних в п.2.6 частини 2 цієї пропозиції, що є невід`ємною частиною пропозиції укласти з ОСОБА_1 договір в рамках якого відкрити поточний рахунок з використанням платіжної картки, оформити платіжну картку, встановити ліміт платіжної системи у сумі 15000 грн., прийняти в заставу майнові права на заробітну плату та інші види доходів. Відповідно до умов вказаної пропозиції ОСОБА_1 отримав картку № НОМЕР_1 та пін-код.

08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за Кредитним договором № 005-17515-290313 від 29 березня 2013, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договором №144/К від 26 січня 2018 року є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 року є ТОВ «Фінансова компанія «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість за кредитним договором 005-17515-290313 від 29 березня 2013 року. Строк платежу за кредитним договором 005-17515-290313 від 29 березня 2013 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року. Сума заборгованості складає 20 618,17 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 12 677,21 гривень, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 7940,96 гривень. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 500 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 21 118,17 гривень.

Даний виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №32805.

З матеріалів справи вбачається, що 02 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Клітченко О.А. відкрито виконавче провадження №63456129 на підставі виконавчого напису №32805 від 08.09.2020 року, що виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Аланд» заборгованості в розмірі 21 118,17 гривень та основної винагороди приватного виконавця в розмірі 2111,82 грн.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

За загальними правилами статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України "Про нотаріат" та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595.

Відповідно до положень статті 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з положеннями статті 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншій строк давності. Виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1,3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

На підставі викладеного слідує, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов"язання боржником.

Отже, відповідно право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов"язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 закону України "Про нотаріат").

З тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст.ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172.

Пункт 2 вказаного Переліку було доповнено Постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів".

Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Разом із цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін та яка набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, в тому числі п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов"язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості», та зобов"язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття.

Згідно положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. №7 "Про судове рішення в адміністративній справі", згідно якого визнання акта суб"єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України "Про нотаріат". Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України "Про нотаріат" умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

З огляду на наведене, вбачається, що нотаріус в день вчинення спірного виконавчого напису 08 вересня 2020 року керувався пунктом Переліку, який був незаконним та нечинним, та на підставі нечинного нормативного акту дійшов помилкового висновку про існування безспірності заборгованості позивача перед банком на підставі лише документів передбачених пунктом 2 Переліку.

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правова позиція Верховного суду України в справі за №6-887 цс17).

Зважаючи на наведене, та враховуючи ту обставину що на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріус керувався нечинним нормативним актом, і під час розгляду справи встановлена обставина наявності спору щодо наявності та розміру заборгованості за кредитним договором 005-17515-290313 від 29 березня 2013 року, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Що стосується вимог ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «ФК «Аланд» понесених витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 5000 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПКУкраїни судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. До витрат, пов"язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов"язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, склад та розмір витрат, пов"язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов"язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов"язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката позивач ОСОБА_1 надав суду договір доручення про надання правової допомоги, представництво інтересів, захист від 23 листопада 2021 року, укладений між АО «РівнеПраво» та ОСОБА_1 , попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат від 25 листопада 2021 року та ордер серії ВК №1034169 від 06 грудня 2021 року.

Як вбачається з попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат від 25 листопада 2021 року адвокатом М. Луцюком надана правова допомога розмір якої складає 5 000 грн, що включає витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 гривень.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до п. 3 Договору від 23.11.2021 року за надання правової допомоги, передбаченої п. 1 цього Договору клієнт сплачує АО «РівнеПраво» винагороду (гонорар), розмір та порядок сплати якого визначається в Додатку № 1 до цього Договору.

Відповідно до п.п. 1,2 Додатку №1 до Договору про надання правової допомоги від 23 листопада 2021 року за виконання договору про надання правової допомоги, згідно п. 1 Договору клієнт сплачує АО «РівнеПраво» винагороду (гонорар) в сумі 5000 гривень. Гонорар сплачується клієнтом на підставі виставленого рахунку АО «РівнеПраво» не пізніше 2 (двох) календарних днів з дати набрання рішенням законної сили , незалежно від результатів розгляду справи.

Таким чином, судом встановлено, що позивач понесе витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Згідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., які будуть понесені ним відповідно до Договору про надання правової допомоги від 23 листопада 2021 року, тим самим задоволивши заяву позивача.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 908 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Аланд», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за №32805, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Аланд», заборгованості за кредитним договором 005-17515-290313 від 29 березня 2013 року в розмірі 21 118 грн. 17 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 908 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Аланд», м. Київ, вул. Саксаганського, буд.14, офіс 301, .

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, м. Житомир, вул. Леха Качинського, буд. 6.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксана Анатоліївна, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, 4, корп..А, офіс 35А.

Суддя -