КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 754/3709/14-ц Головуючий у суді І інстанції Лісовська О.В.
Провадження № 22-ц/824/2932/2022 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
У Х В А Л А

16 лютого 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ігнатченко Н.В., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою заступника начальника Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравцової Олени Сергіївни на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 2 листопада 2021 рокуу справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Банк Форум», заступник начальника Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравцова Олена Сергіївна,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 2 листопада 2021 року, повний текст якої виготовлений 4 листопада 2021 року,скаргу задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 28 грудня 2021 року державний виконавець звернулася засобами поштового зв`язку з апеляційною скаргою із пропуском строків, встановлених статтею 354 ЦПК України.

Згідно із вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною третьою статті 124 ЦПК України визначено, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

У відповідності до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В апеляційній скарзі порушено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження у зв`язку з тим, що лише 10 грудня 2021 року заступникові начальника відділу Кравцовій О.С., дії якої визнано неправомірними в судовому порядку, стало відомо про постановлення оскаржуваної ухвали, а останній день подання апеляційної скарги припадає на 28 грудня 2021 року, тобто на перший робочий день після вихідних (святкових, неробочих) днів 25-27 грудня 2021 року.

Зважаючи, що наведені вище обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та узгоджуються з процесуальними нормами закону, апеляційний суд з огляду на принцип забезпечення права на апеляційний перегляд судового рішення вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, тому він підлягає поновленню.

Проте подана апеляційна скарга не може бути прийнята до провадження, оскільки не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України.

Згідно із пунктом 3 частини четвертої та частини п`ятої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

За подання апеляційної скарги судовий збір не сплачено, а державний виконавець у скарзі порушила клопотання про відстрочення сплати судового збору, обґрунтовуючи його тим, що Подільський ВДВС у м. Києві є структурним підрозділом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яке фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, тому всі сплати судового збору здійснюються через органи державного казначейства України, на що потрібний певний час, який виходить за рамки строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

За змістом статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статті 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, у клопотанні про відстрочення сплати судового збору скаржник повинен не лише навести обставини, які свідчать про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище, але й подати до суду відповідні докази.

У статті 129Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

У рішенні у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

У зв`язку із цим апеляційний суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установи, організації, підприємства з державного бюджету чи відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення такої сплати.

Крім того, статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі або звільнити від його сплати за певних умов, однак такі умови в клопотанні наведено не було.

Ураховуючи встановлений законом обов`язок сплатити судовий збір та відсутність у особи, яка подала апеляційну скаргу, пільг щодо його сплати, можна зробити висновок про те, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами скаржника стосовно можливості звернення до суду апеляційної інстанції (за умови виконання вимог закону щодо оплати апеляційної скарги судовим збором) у даній справі дотримано.

За таких обставин у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору необхідно відмовити.

Як передбачено підпунктом 9.1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання юридичною особою або фізичною особою-підприємцем апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду, становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Такий висновок про правильне застосування норм права висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2018 року в справі № 915/955/15.

Отже, за подання даної апеляційної скарги на ухвалу суду державний виконавець має сплатити 2 270,00 грн судового збору.

Апеляційна скарга повинна бути оплачена судовим збором на рахунок отримувача: UA0026010; код класифікації доходів бюджету: 22030101; отримувач коштів: ГУК у Солом. р-ні/Соломян. р-н, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38050812.

Призначення платежу: *;101; код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб або реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи; судовий збір, за скаргою Подільського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) на ухвалу від 2 листопада 2021 рокупо справі № 754/3709/14-ц, Київський апеляційний суд.

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналі або належним чином засвідченні копії.

Згідно із пунктом 2 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Установлено, що подана апеляційна скарга вказаним вимогам закону також не відповідає, адже до неї не додано копії скарги з усіма додатками, які були долучені апеляційної скарги і які апеляційний суд повинен надіслати іншим учасникам справи, в тому числі й ПАТ «Банк Форум», для якого державним виконавцем взагалі не надано копії скарги з додатками.

Таким чином, заступникові начальника відділу Кравцовій О.С. необхідно надіслати до суду апеляційної інстанції копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів для всіх учасників справи.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (Рішення від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97» проти України»).

За правилом частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, тому апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення вказаних вище недоліків.

Керуючись статтями 127, 136, 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання заступника начальника Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравцової Олени Сергіївнипро поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити заступнику начальника Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравцовій Олені Сергіївні пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 2 листопада 2021 року.

У задоволенні клопотання заступника начальника Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравцової Олени Сергіївни про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 2 листопада 2021 року відмовити.

Апеляційну скаргу заступника начальника Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравцової Олени Сергіївнина ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 2 листопада 2021 року залишити без руху та встановити строк для усунення її недоліків десять днів з моменту отримання копії даної ухвали, в іншому випадку апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Н.В. Ігнатченко