Справа № 274/6947/21 Провадження № 2-о/0274/25/22
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
07.02.22 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Косюченко О.В.,
розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу за заявоюОСОБА_1
заінтересовані особи:1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Свєлар логістік груп", 2) Бердичівський міський центр зайнятості,
провстановлення факту припинення трудових відносин,
ОСОБА_1 звернулася з заявою, у якій просить встановити факт припинення 18.10.2018 р. трудових відносин між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю "Свєлар логістік груп" за угодою сторін згідно пункту 1 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України.
Заява обґрунтована тим, що 18.10.2018 р. ОСОБА_1 було звільнено з роботи у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Свєлар логістік груп" за угодою сторін, про що зроблено відповідний запис у її трудовій книжці, у цей же день їй було видано трудову книжку та проведено розрахунок по усім належним їй виплатам. Під час влаштування у вересні 2021 р. на нове місце роботи з`ясувалось, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Свєлар логістік груп" не подало звітності про звільнення ОСОБА_1 , за останньою звітністю вона все є працівником цього товариства, через що на новому місті роботи вона змушена влаштуватись за сумісництвом та отримувати меншу заробітну плату.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Свєлар логістік груп" своєї позиції щодо заяви у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомило.
Бердичівський міський центр зайнятості проти задоволення заяви не заперечив.
Судом з`ясовано, що 01.04.2016 р. ОСОБА_2 (попереднє прізвище ОСОБА_3 , а. с. 12) ОСОБА_4 на підставі наказу № 24-к від 31.03.2016 р. було прийнято на роботу на посаду торговельного агента Товариства з обмеженою відповідальністю "Свєлар логістік груп", що підтверджується записом № 34 від 01.04.2016 р. у її трудовій книжці (а. с. 8).
18.10.2018 р. ОСОБА_1 на підставі наказу № 5-к від 18.10.2018 р. було звільнено з посади торговельного агента Товариства з обмеженою відповідальністю "Свєлар логістік груп" за угодою сторін, що підтверджується записом № 35 від 18.10.2018 р. у її трудовій книжці (а. с. 8).
На підставі наказу № 15-к від 20.09.2021 р. ОСОБА_1 прийнято з 21.09.2021 р. на роботу на посаду агента торговельного за сумісництвом Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Стар" (а. с. 9).
З листа від 13.09.2021 р. Головного управління ДПС у Житомирській області випливає, що починаючи з 18.10.2018 р. в управлінні відсутня інформація про ОСОБА_1 , у тому числі про її звільнення з роботи у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Свєлар логістік груп", по причині неподання цим товариством звітності (а. с. 31 33).
Абзацом першим пункту 1 Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій, затвердженого наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України від 28.06.1993 р. № 43 передбачено, що сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина (підприємця, приватної особи) за наймом.
Статтею 102-1 Кодексу законів про працю України встановлено, що працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу. Умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій визначаються Кабінетом Міністрів України.
З наведеного випливає, що ОСОБА_1 прийнято на роботу у Товариство з обмеженою відповідальністю "Світ Стар" за сумісництвом через те, що вона рахується такою, що не звільнена з роботи у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Свєлар логістік груп", при цьому через це вона має отримувати заробітку плату за фактично виконану роботу, а не у загальному порядку, якби вона працювала у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Світ Стар" як на основному місці роботи.
Між тим, як випливає з раніше наведеного, 18.10.2018 р. ОСОБА_1 на підставі наказу № 5-к від 18.10.2018 р. було звільнено з посади торговельного агента Товариства з обмеженою відповідальністю "Свєлар логістік груп" за угодою сторін.
Пунктом 1 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України визначено, що підставами припинення трудового договору є: угода сторін.
Таким чином трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Свєлар логістік груп" припинені 18.10.2018 р.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 258, 259, 263 265, 293, 294, 315 та 319 Цивільного процесуального кодексу України,
2. Встановити факт припинення 18.10.2018 р. за угодою сторін згідно пункту 1 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України трудових відносин між Товариством з обмеженою відповідальністю "Свєлар логістік груп" та ОСОБА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут

Повне рішення складено 17.02.2022 р.