Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2022 р.

м. Київ

справа № 755/6660/20

провадження № 8/755/8/22

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Проценко Н.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщені Дніпровського районного суду міста Києва заяву Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12», заінтересована особа: ОСОБА_1 , про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, подану в межах цивільної справи за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 липня 2021 року відкрито провадження у справі за заявою Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12», заінтересована особа: ОСОБА_1 , про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, поданою в межах цивільної справи за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2021 року у задоволенні заяви Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» за участю заінтересованої особи ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 квітня 2021 року у справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 січня 2022 року ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2021 року скасовано, а справу направлено до суду для продовження розгляду.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Арапіної Н.Є. від 09 лютого 2022 року відведено суддю Дніпровського районного суду м. Києва Арапіну Н.Є. від розгляду цивільної справи № 755/6660/20 за заявою Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» за участю заінтересованої особи ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 квітня 2021 року у справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Згідно протоколу про автоматизований розподіл від 11 лютого 2022 року розгляд справи передано судді Галагану В.І.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 лютого 2022 року суддею Галаганом В.І. прийнято до свого провадження заяву Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12», заінтересована особа: ОСОБА_1 , про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, подану в межах цивільної справи за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, та справу призначено до судового розгляду.

Заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами мотивована тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07.04.2021 року по справі № 755/6660/20 позов Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задоволено частково, та рішення суду ухвалено на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 24.11.2020 року по справі № 910/12946/20 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2021 року. Однак постановою Верховного Суду від 15.06.2021 року скасовані зазначені рішення суду та справу передано до Господарського суду м. Києва для нового розгляду. Таким чином, відпали обставини, які мали істотне значення для вирішення спору, а обставини, встановлено постановою Верховного Суду від 15.06.2021 року спростовують фактичні дані, які існували на час ухвалення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07.04.2021 року, тому є нововиявленими обставинами, які мають істотне значення для вирішення спору, що підлягають до перегляду із ухваленням нового рішення суду у справі № 755/6660/20.

Представник заявника Золотопуп С.В. надав до суду заяву, відповідно до якої заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами підтримав в повному обсязі, просить провести розгляд справи за його відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового розгляду заяви повідомлена належним чином, шляхом направлення копії ухвали про прийняття заяви до свого провадження на електронну адресу ОСОБА_1 , що зазначена нею у письмовому відзиві, долученому до матеріалів справи (Том 3 а.с. 10). (Том 3 а.с. 52)

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття «суд, встановлений законом», стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (див. mutatismutandisрішення Європейського суду з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» («Sokurenko and Strygun v. Ukraine») від 20 липня 2006 року, заяви № 29458/04 та № 29465/04, § 24).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини перша, друга та п`ята статті 263 ЦПК України).

Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. … Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35).

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandisрішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

Так, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07 квітня 2021 року по цивільній справі № 755/6660/20, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12», , юридична адреса: 02218, вул. Райдужна, 31, м. Київ, заборгованість по оплаті послуг консьєржа за період з серпня 2018 року по березень 2019 року у розмірі 598 (п`ятсот дев`яносто вісім) грн. 02 коп., інфляційні втрати за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати вартості послуг консьєржа за період з серпня 2018 року по 30 квітня 2020 року у розмірі 35 (тридцять п`ять) грн. 10 коп. та три проценти річних за прострочення зобов`язання щодо оплати вартості послуг консьєржа за період з 01 вересня 2018 року по 30 квітня 2020 року у розмірі 25 (двадцять п`ять) грн. 28 коп. В решті позовних вимог відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

Під час розгляду справи по суті, судом встановлено, що позивач, звертаючись з даним позовом до суду, мотивував свої вимоги тим, що відповідач є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Протоколом № 2 зборів уповноважених членів Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» від 11 лютого 2019 року затверджено розмір внеску на управління багатоквартирним будинком на 2019 рік у розмірі 8,20 грн. для мешканців квартир першого поверху та 8,54 грн. для мешканців інших поверхів. Протоколом № 3 зборів уповноважених членів Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» від 03 квітня 2018 року оформлено консьєржів на роботу по договорам ЦПХ, з оплатою з метра квадратної площі кожної квартири з відповідним внесенням коригування в квитанції «Утримання будинку», як «Додаткові витрати», вартість послуги становила 1 грн. 50 коп. за 1 кв.м площі квартири. Згідно Проколу № 1 Загальних зборів членів Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» від 09 жовтня 2018 року було ухвалено рішення про проведення письмового опитування з метою розгляду питання доцільності зміни порядку розрахунків за роботу консьєржів. Додатком № 4 до протоколу № 1 Загальних Зборів від 09 жовтня 2018 року шляхом письмового опитування було прийнято рішення про зміну порядку розрахунку за послуги консьєржів та встановлено фіксовану суму - 90 грн. з кожної квартири. Однак відповідач не в повному обсязі сплачує кошти по оплаті щомісячних внесків на управління багатоквартирним будинком та за послуги консьєржа внаслідок чого заборгованість перед позивачем по оплаті внесків на управління багатоквартирним будинком за період з червня 2018 року по квітень 2020 року становить у розмірі 2 709,45 грн., за заборгованість за послуги консьєржа за період з серпня 2018 року по березень 2019 року становить у розмірі 598,02 грн. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача заборгованість зі сплати внесків на управління багатоквартирним будинком за період з червня 2018 року по квітень 2020 року у розмірі 2 709,45 грн., заборгованість за послуги консьєржа за період з серпня 2018 року по березень 2019 року у розмірі 598,02 грн., інфляційні втрати за період з червня 2018 року по 30 квітня 2020 року у розмірі 94,58 грн., три проценти річних за період з червня 2018 року по 30 квітня 2020 року у розмірі 90,96 грн., витрати на правову допомогу та витрати зі сплати судового збору.

22 березня 2021 року ухвалою суду прийнято відмову Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» від позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в частині позовних вимог про стягнення інфляційних втрат у розмірі 214,16 грн. та трьох процентів річних у розмірі 102,04 грн. та закрито провадження у справі за позовною заявою Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в частині позовних вимог про стягнення інфляційних втрат у розмірі 214,16 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 102,04 грн.

Відповідач є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8, 9, том 1).

Протоколом № 2 зборів уповноважених членів Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» від 11 лютого 2019 року затверджено розмір внеску на управління багатоквартирним будинком на 2019 рік у розмірі 8,20 грн. для мешканців квартир першого поверху та 8,54 грн. для мешканців інших поверхів (а.с. 35-38, 39, 40, том 1).

Згідно розрахунку заборгованості, вбачається, що заборгованість перед позивачем по оплаті внесків на управління багатоквартирним будинком за період з червня 2018 року по квітень 2020 року становить у розмірі 2 709,45 грн., а заборгованість за послуги консьєржа за період з серпня 2018 року по березень 2019 року становить у розмірі 598,02 грн. (а.с. 152, том 2).

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість зі сплати внесків на управління багатоквартирним будинком за період з червня 2018 року по квітень 2020 року у розмірі 2 709,45 грн.

На підтвердження позовних вимог позивач надав суду довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 41-43, том 1).

Представник відповідача Варакута Г.Г. скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, відповідно до якого позовні вимоги не визнала повністю. Зазначила, що 12 червня 2017 року Комунальним підприємством "Головний інформаційно-обчислювальний центр" було проведено розрахунок складових нормативних витрат з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, відповідно до Порядку формування тарифів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869. Згідно вказаного розрахунку розмір нормативних витрат склав 5 (п`ять) гривень за 1 кв.м. загальної площі. Відповідач щомісячно і у повному обсязі сплачувала внески на утримання багатоквартирного будинку з розрахунку 5,00 гривень за 1 кв.м. загальної площі. Однак, починаючи із серпня 2018 року у платіжках ГІОЦ з`являється графа "Інші витрати" у розмірі 82,01 грн., в грудні 2018 року сума зростає до 90 грн., а у квітні 2019 р. ця графа взагалі зникає. При цьому розмір тарифу на утримання будинку (внески) збільшується до 8,54 грн. За твердженням позивача, 03 квітня 2018 року відбулись Збори уповноважених, за результатами яких було прийнято рішення про запровадження роботи консьєржів у будинку, про що складено протокол № 3 від 03 квітня 2018 року. При цьому в тексті протоколу відсутнє будь-яке посилання на дату та підставу прийняття рішення про проведення опитування щодо роботи консьєржа в будинку. Окремої уваги заслуговує Додаток № 3 до протоколу № 3 від 03.04.2018, який містить так звані "результати письмового опитування членів кооперативу ЖБК «Академічний-12", про прийняття рішення щодо роботи консьєржів. Відтак, зважаючи на відсутність питання про роботу консьєржів у порядку денному і наступна його поява на сторінці 2 (два) протоколу № 3 від 03 квітня 2018 року розглядається відповідачем як підробка, шляхом заміни сторінок у протоколі.

На підтвердження відзиву на позов представником відповідача надано суду квитанції про оплату внесків на управління багатоквартирним будинком (а.с 108-127, том 1), заяви Голові правління Житлово-будівельного кооперативу «Академічний 12» (а.с. 128, 129, 130, 131-132, 133, 134-135, 136, 137, 138).

Представник позивача скористався своїм правом подачі відповіді на відзив, відповідно до якого не визнає фактів і доводів відзиву на позовну заяву та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача скористалася своїм право подачі письмових заперечень до відповіді на відзив, відповідно до яких зазначила, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, відповідно до укладених договорів з відповідними установами. Крім того, зі змісту квитанцій вбачається, що отримувачем платежу зазначено КП ГІОЦ, а не ЖБК «Академічний-12». При цьому позивачем не надано належних та допустимих доказів будь-яких правовідносин між позивачем та КП ГІОЦ.

На підтвердження заперечень до відповіді на відзив представник позивача надав квитанції про оплату вартості за надані житлово-комунальні послуги (а.с. 207-250-в, том 1), договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с. 1-4, том 2), квитанції про оплату вартості за надані житлово-комунальні послуги (а.с. 5-25, том 2), договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (а.с. 26-28, том 2).

Представник позивача скористався своїм правом подачі письмових пояснень на заперечення до відповіді на відзив, відповідно до яких зазначив, що визнання недійсними рішень зборів співвласників багатоквартирних будинків не звільняють власників квартир від виконання їхніх обов`язків щодо належного утримання будинку та прибудинкової території, сплати коштів за отримані житлово-комунальні послуги, а також оплати інших платежів, передбачених законом і статутними документами.

На підтвердження письмових пояснень на заперечення до відповіді на відзив представник позивача надав суду калькуляцію витрат ЖБК «Академічний-12» на утримання служби консьєржів (а.с. 64, 65, том 2), цивільно-правовий договір № 01/07-2018 від 01 липня 2018 року (а.с. 66-67, том 2), цивільно-правовий договір № 01/07-2018 від 01 липня 2018 року (а.с. 68-69, том 2), цивільно-правовий договір № 01/07-2018 від 01 липня 2018 року (а.с. 70-71, том 2), договір № 1615-15 про надання послуг від 08 липня 2015 року, укладений між позивачем та Комунальним підприємством «Головний інформаційно-обчислювальний центр» (а.с. 72-73, том 2), лист Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр» від 19 квітня 2019 року, відповідно до якого Комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр» надає позивачу інформаційно-технічне супроводження програмно-апаратного комплексу в частині нарахування сплати за житлово-комунальні та інші послуги, а також формує та друкує рахунки повідомлення на сплату за житлово-комунальні та інші послуги (а.с. 74, том 2), виписку із протоколу зборів уповноважених членів ЖБК «Академічний-12» від 15 січня 2019 року про внесення відповідача до списку членів ЖБК «Академічний-12» (а.с. 75, том 2), акт державної приймальної комісії про прийом в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту, а саме житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 76-78, том 2), складові нормативних витрат з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій (а.с. 79, том 2), договір № 3530714 на користування електричною енергією (а.с. 81, том 2), договір № 1-18Б про технічне та аварійне обслуговування систем центрального опалення, каналізації, гарячого та холодного водопостачання, внутрішніх будинкових електромереж, електрощитових, та систем внутрішнього освітлення від 01 листопада 2018 року (а.с. 82-83, том 2), договір № 02-02-18/1 про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів (а.с. 84, том 2), договір від 09 листопада 2016 року про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі (а.с. 85, том 2), договір № 6/01-19 про виконання робіт з технічного обслуговування та ремонту ліфтів (а.с. 86-87, том 2).

Крім того, представник відповідача скористалася своїм правом подачі додаткових пояснень по справі, відповідно до яких зазначила, що рішенням Господарського суду міста Києва від 24 листопада 2020 року, залишеним в силі постановою Північного апеляційного господарського суду від 24 лютого 2021 року визнано недійсним рішення зборів уповноважених членів Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12», оформлене протоколом № 2 від 11 лютого 2019 року (а.с. 111-117, 144-145, том 2).

Таким чином, судом встановлено, що протоколом № 2 зборів уповноважених членів Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» від 11 лютого 2019 року затверджено розмір внеску на управління багатоквартирним будинком на 2019 рік у розмірі 8,20 грн. для мешканців квартир першого поверху та 8,54 грн. для мешканців інших поверхів

Однак рішенням Господарського суду міста Києва від 24 листопада 2020 року, залишеним в силі постановою Північного апеляційного господарського суду від 24 лютого 2021 року визнано недійсним рішення зборів уповноважених членів Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12», оформленого протоколом № 2 від 11 лютого 2019 року (а.с. 111-117, 144-145, том 2).

Зі змісту пояснень розрахунку сум, що стягуються, вбачається, що позивачем в період з червня 2018 року по лютий 2019 року розмір внеску на управління багатоквартирним будинком становив 5,00 грн. за 1 кв.м площі квартири, а в період з березня 2019 року по квітень 2020 року - 8,54 грн. за 1 кв.м площі квартири (а.с. 152, том 2).

Відповідачем за період з червня 2018 року по квітень 2020 року сплачувалися внески на управління багатоквартирним будинком з розрахунку 5,00 грн. за 1 кв.м площі квартири.

Судом перевірено розрахунок сум, що стягуються та встановлено відсутність заборгованості відповідача зі сплати внесків на управління багатоквартирним будинком за період з червня 2018 року по квітень 2020 року.

З урахуванням викладеного, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості зі сплати внесків на управління багатоквартирним будинком за період з червня 2018 року по квітень 2020 року у розмірі 2 709,45 грн. відмовлено.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги консьєржа за період з серпня 2018 року по березень 2019 року у розмірі 598,02 грн.

Так, судом встановлено, що Протоколом № 3 зборів уповноважених членів Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» від 03 квітня 2018 року оформлено консьєржів на роботу по договорам ЦПХ, з оплатою з метра квадратної площі кожної квартири з відповідним внесенням коригування в квитанції «Утримання будинку», як «Додаткові витрати», вартість послуги становила 1 грн. 50 коп. за 1 кв.м площі квартири (а.с. 11-17, том 1).

Згідно Протоколу № 1 Загальних зборів членів Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» від 09 жовтня 2018 року було ухвалено рішення про проведення письмового опитування з метою розгляду питання доцільності зміни порядку розрахунків за роботу консьєржів (а.с. 20-27, том 1).

Додатком № 4 до протоколу № 1 Загальних Зборів від 09 жовтня 2018 року шляхом письмового опитування було прийнято рішення про зміну порядку розрахунку за послуги консьєржів та встановлено фіксовану суму - 90 грн. з кожної квартири (а.с. 28-30, том 1).

Судом встановлено, що відповідач не виконує зобов`язання по оплаті послуг консьєржа, внаслідок чого за період з серпня 2018 року по березень 2019 року утворилася заборгованість у розмірі 598,02 грн.

Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надала, як і не надала доказів щодо належного виконання грошових зобов`язань щодо сплати за надані послуги консьєржа.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за послуги консьєржа за період з серпня 2018 року по березень 2019 року у розмірі 598,02 грн., задоволено повністю, а також судом стягнуто інфляційні втрати за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати вартості послуг консьєржа за період з серпня 2018 року по 30 квітня 2020 року у розмірі 35 грн. 10 коп. та три відсотки річних за прострочення зобов`язання щодо оплати вартості послуг консьєржа за період з 01 вересня 2018 року по 30 квітня 2020 року у розмірі 25 грн. 28 коп.

В частині вимог про стягнення витрат на правничу допомогу судом встановлено наступне.

22 квітня 2020 року між позивачем та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладено Договір про надання юридичних послуг № 2204/20, відповідно до умов якого позивач замовив написання позовної заяви, вартість робіт становить у розмірі 2 810,00 грн. (а.с. 54-55, том 1).

24 квітня 2020 року між позивачем та адвокатом Глухеньким Сергієм Олександровичем було укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого позивач замовив написання позовної заяви, вартість робіт становить у розмірі 2 500,00 грн (а.с. 153-154, том 1).

08 липня 2020 року між позивачем та Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та Партнери» було укладено договір про надання правничої допомоги № 08/07/2020-2 (а.с. 173, том 1).

Вартість витрат на правову допомогу відповідач підтверджує актом прийняття-передачі наданих послуг по договору про надання юридичних послуг № 2204/20 від 22 квітня 2020 року (а.с. 56), рахунком № 4 від 22 квітня 2020 року (а.с. 57, том 1), платіжними дорученнями від 05 квітня 2020 року та від 22 квітня 2020 року (а.с. 58, том 1), попереднім (орієнтовним) розрахунком витрат на правову допомогу, а саме написання позовної заяви вартістю 2 500,00 грн. (а.с. 155, том 1), актом приймання-передачі наданих послуг від 13 липня 2020 року на суму 2500,00 грн. (а.с. 156, том 1), актом приймання-передачі наданих послуг від 21 серпня 2020 року на суму 1000,00 грн. (а.с. 88, том 2), платіжним дорученням № 364 від 21 вересня 2020 року на суму 500,00 грн. (а.с. 89, 90, том 2).

Представник відповідача скористалася своїм правом подачі клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів оплати вартості витрат на надання правової допомоги.

Враховуючи складність справи, розмір позовних вимог та розмір задоволених вимог, керуючись встановленими законом принципами виваженості та розумності, суд вважав можливим задовольнити вимоги про стягнення витрат з оплати правової допомоги частково у розмірі 2 000,00 грн. В решті відмовлено.

Відповідач просила про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7 200,00 грн.

20 липня 2020 року між відповідачем та адвокатом Варакутою Ганною Геннадіївною укладено Договір № 4 про надання правової допомоги (а.с. 33-35, том 2).

Вартість витрат на правову допомогу відповідач підтверджує планом дій у цивільній справі за позовом про стягнення внесків на управління багатоквартирним будинком (а.с. 38, том 2), звітом про надання правової допомоги від 04 серпня 2020 року на суму 7 200,00 грн. (а.с. 39, том 2).

Представник позивача скористався своїм правом подати клопотання про зменшення розміру витрат відповідача на правничу допомогу, оскільки відповідачем не надано доказів оплати вартості витрат на правничу допомогу (а.с. 132-133, том 2).

Однак відповідачем не надано належних та допустимих доказів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 200,00 грн.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача стягнуто на користь позивача судовий збір в сумі 399,38 грн.

Як убачається з матеріалів справи, представник заявника, звертаючись до суду із заявою про перегляд рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 квітня 2021 року, мотивує її тим, що рішення суду ухвалено на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 24.11.2020 року та постанови Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2021 року по справі № 910/12946/20, які скасовано постановою Верховного Суду від 15.06.2021 року, а справу передано до Господарського суду м. Києва для нового розгляду. Таким чином, відпали обставини, які мали істотне значення для вирішення спору щодо відмови позивачу у задоволенні вимог в частині позову, а обставини, встановлені постановою Верховного Суду від 15.06.2021 року спростовують фактичні дані, які існували на час ухвалення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07.04.2021 року, тому є нововиявленими обставинами, які мають істотне значення для вирішення спору, що підлягають до перегляду із ухваленням нового рішення суду у справі № 755/6660/20.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Так, ухвалюючи рішення від 07 квітня 2021 року, Дніпровський районний суд м. Києва дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача ЖБК «Академічний-12» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, - оскільки судом встановлено, що рішенням Господарського суду м. Києва від 24.11.2020 року по справі № 910/12946/20, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24 лютого 2021 року, визнано недійсним рішення зборів уповноважених членів Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» (02218, м. Київ, вул. Райдужна, 31, ), оформленого протоколом № 2 від 11.02.2019 року, та дане рішення суду має приюдиційний характер щодо спірних правовідносин, які підлягали розгляду в межах цивільної справи № 755/6660/20 в частині стягнення з відповідача платежів, розрахованих позивачем на підставі рішення загальних зборів співвласників ЖБК «Академічний-12», оформленого протоколом № 2 від 11.02.2019 року, тому скасування судом рішення загальних зборів, на підставі якого ЖБК «Академічний-12» було нараховано заборгованість з боку ОСОБА_1 , звільняло останню від обов`язку оплати такої заборгованості. Таким чином, обставини, встановлені рішенням Господарського суду м. Києва від 24.11.2020 року по справі № 910/12946/20, мали інше істотне значення для вирішення спору станом на день ухвалення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07.04.2021 року.

Разом з тим, постановою Верховного Суду від 15 червня 2021 року по справі № 910/12946/20 постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2021 року та рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2020 року у справі №910/12946/20 скасовано. Справу №910/12946/20 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Згідно мотивувальної частини постанови від 15 червня 2021 року Верховний Суд дійшов наступних висновків:

«5.1. Перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, Верховний Суд виходить з такого.

Застосування статті 7 Закону України "Про кооперацію" щодо форми протоколів, якими оформлюються прийняті зборами уповноважених рішення.

5.2. Стаття 7 Закону України "Про кооперацію" визначає порядок створення кооперативу. Частина 3 цієї статті містить детальний опис порядку оформлення протоколу установчих зборів, а саме: рішення установчих зборів оформляється протоколом, який підписують головуючий та секретар зборів. У протоколі зазначаються особи, які брали участь в установчих зборах: для фізичної особи - прізвище, ім`я та по-батькові, дані паспорта громадянина України; для юридичної особи - прізвище, ім`я та по-батькові уповноваженого представника юридичної особи, документ, що підтверджує його повноваження. Дані про фізичну особу засвідчуються її особистим підписом, а про юридичну особу - підписом її уповноваженого представника.

5.3. Колегія суддів вважає, що наведена норма не застосовується за аналогією до оформлення протоколу зборів уповноважених членів кооперативу з розгляду питань, які не стосуються створення кооперативу, якщо статутом кооперативу не передбачено іншого.

5.4. Судами не встановлено обставин, які б підтверджували, що статутом (у новій редакції) встановлено оформлення протоколу зборів уповноважених у відповідності до частини третьої статті 7 Закону України "Про кооперацію".

5.5. Отже, ані статутом, ані законом не унормовано, що рішення зборів уповноважених членів кооперативу не може оформлюватись без зазначення у протоколі поіменно всіх осіб, які брали участь у загальних зборах, а тому у цій частині доводи скарги є слушними.

5.6. Втім, якщо до предмету доказування входить доведення кількості присутніх уповноважених членів кооперативу, то оцінці підлягають надані сторонами докази у їх сукупності, з яких можливо встановити дійсну кількість присутніх на зборах уповноважених членів кооперативу.

Щодо застосування пункту 10.19 статуту ЖБК "Академічний-12" (у новій редакції) стосовно кворуму на зборах уповноважених.

5.7. Судами встановлено, що станом на 05.12.2017 загальними зборами членів ЖБК "Академічний-12" було прийнято рішення про обрання уповноважених членів кооперативу у кількості 21 особи, а рішень загальних зборів членів кооперативу про обрання уповноважених членів кооперативу не приймалось протягом 2018-2019 років.

5.8. Колегія суддів не погоджується з висновком судів щодо того, що у спірних правовідносинах, станом на 11.02.2019, кворум зборів уповноважених мав вираховуватись відповідно до пункту 10.19 нової редакції статуту, способом простого поділу кількості членів кооперативу на момент прийняття рішення на сім, виходячи із того, що у новій редакції статуту, на відміну від старої редакції статуту, передбачено обрання по одному уповноваженому від семи членів кооперативу на три роки, тоді як у попередній реакції статуту було передбачено обрання по одному уповноваженому від п`яти членів кооперативу на два роки.

5.9. Враховуючи, що судами встановлено, що у відповідності до пункту 10.19 статуту загальними зборами членів кооперативу не приймалось рішень про обрання уповноважених членів кооперативу відповідно до нової редакції статуту, яким встановлено інший порядок вирахування загальної кількості уповноважених, їх кількість для мети вирахування кворму залишається - 21. При цьому колегія суддів вважає, що припинення повноважень певних уповноважених членів кооперативу або припинення членства у кооперативі не змінює кількості уповноважених, яка (кількість) відповідає її визначенню у кількості 21 особи на підставі пункту 50 статуту ЖБК "Академічний-12" у старій редакції.

5.10. Відповідно кворум мав бути за участі не менше 14 осіб з тих, які були обрані уповноваженими членами кооперативу станом на 05.12.2017, і повноваження яких не припинились у зв`язку із прийняттям нової редакції статуту станом на момент прийняття спірного рішення.

5.11. Такого висновку колегія судів дійшла виходячи із того, що не можна визнавати наявними повноваження приймати участь у зборах уповноважених членів кооперативу певних осіб, обраних відповідно до визначеної кількості на підставі старої редакції статуту, а кворум для прийняття рішення цими ж уповноваженими вираховувати на підставі приписів статуту у новій редакції.

Щодо порушеного права або законного інтересу позивача.

5.12. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

5.13. Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу передбачено у статті 16 ЦК України.

5.14. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині (частина друга статті 13 ЦК України).

5.15. З урахуванням цих правових норм правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її особистих прав, свобод чи інтересів.

5.16. Задоволення позовних вимог судом не повинно порушувати прав інших осіб.

5.17. Судами попередніх інстанцій не досліджено, які саме законні права та легітимні інтереси позивача порушують оспорювані рішення, оскільки їх прийнято по семи питаннях, та не зазначено, яким чином ці рішення безпосередньо порушують права позивача як члена кооперативу, зокрема в частині встановлення розміру внеску в визначеній у цьому рішенні сумі.

5.18. При цьому суди мають врахувати, що: (1) за результатом вирішення конфлікту шляхом визнання недійсним спірного рішення, не мають бути спричинені безпосередні негативні наслідки для інших членів ЖБК "Академічний-12", (2) з затвердженням кошторисів та розміру внесків та з іншими прийнятими рішеннями фактично не погоджується лише позивач. Крім того судами не дано оцінки, що на момент прийняття оскаржених судових рішень, вони в певній частині вже вичерпали свою дію.

5.19. Судам слід дати оцінку, чи доведено матеріалами справи те, що по відношенню до позивача внаслідок прийняття оспорених рішень уповноваженими членами ЖБК "Академічний-12" настали будь-які обмеження, а іншим членам кооперативу надані несправедливі переваги за рахунок позивача.

5.20. Суд зазначає, що у разі незгоди з рішенням уповноважених членів ЖБК "Академічний-12" щодо його діяльності, позивач як член кооперативу також не позбавлений права скликати загальні збори (позачергові) з метою вирішення на майбутнє по-іншому питань, які розглядались на зборах уповноважених (пункти 10.6, 10.8 статуту), оскільки саме загальні збори мають право в будь-який час прийняти будь-яке рішення, пов`язане зі статутною діяльністю кооперативу. В іншому випадку, в разі задоволення позову виключно з підстав порушення порядку прийняття рішення уповноваженими членів кооперативу, нівелюються юридичні підстави для здійснення кооперативом господарської діяльності виходячи із затвердженого кошторису і ставок внесків членів кооперативу, за період, який вже минув, що створює юридичну невизначеність для ЖБК "Академічний-12" і для всіх членів кооперативу.»

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 Цивільного процесуального кодексу України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як роз`яснено у п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року за №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Отже, нововиявленими є лише такі обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі, обґрунтовують вимоги або заперечення сторін, можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені судом, який ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд зазначеного рішення, та стали відомими тільки після його ухвалення.

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи.

Крім того, судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. (висновок Великої Палати Верховного Суду у Постанові від 22 січня 2019 року, Справа № 127/10129/17)

Відповідно до ч. 3 ст. 429 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ЖБК «Академічний-12» щодо скасування за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07.04.2021 року по справі № 755/6660/20 та ухвалення нового рішення про задоволення позову Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, - оскільки судом встановлено, що постановою Верховного Суду від 15.06.2021 року скасовано рішення Господарського суду м. Києва від 24.11.2020 року по справі № 910/12946/20 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24 лютого 2021 року, висновки та фактичні обставини яких були підставою для ухвалення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 квітня 2020 року у справі № 755/6660/20, та постанова Верховного Суду від 15.06.2021 року має приюдиційний характер щодо спірних правовідносин, які підлягали розгляду в межах цивільної справи № 755/6660/20 в частині стягнення з відповідача платежів, розрахованих позивачем на підставі рішення загальних зборів співвласників ЖБК «Академічний-12», оформленого протоколом № 2 від 11.02.2019 року, тому залишення без змін Верховним Судом рішення загальних зборів, на підставі якого ЖБК «Академічний-12» було нараховано заборгованість з боку ОСОБА_1 , не звільняє останню від обов`язку оплати такої заборгованості, з урахуванням заявлених позивачем інфляційних втрат та 3% річних, із частковою відмовою позивача від позову в цій частині.

Відповідно до частини четвертої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоби, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 9 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України» («Zheltyakov v. Ukraine», заява № 4994/04, § 42-43)).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12», заінтересована особа: ОСОБА_1 , про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, подану в межах цивільної справи за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, - є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення в повному обсязі, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 квітня 2021 року підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В порядку положення ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням задоволення заяви в повному обсязі, суд здійснює розподіл судових витрат, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ЖБК «Академічний-12» понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 3 153,00 грн. та судові витрати по оплаті професійної правничої допомоги у розмірі 500,00 грн.

Керуючись ст.ст. 258-261, 268, 272, 273, 352-354, 423, 429 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12», заінтересована особа: ОСОБА_1 , про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, подану в межах цивільної справи за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, - задовольнити.

Скасувати за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 квітня 2021 року по цивільній справі № 755/6660/20 за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послугита ухвалити нове рішення.

Позов Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» (м. Київ, вул. Райдужна, б. 31, ) заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01 червня 2018 року по 01 травня 2020 року у розмірі 3 307,46 грн., втрати від інфляції за час прострочення - 94,58 грн., 3% річних у розмірі - 90,96 грн., судові витрати по оплаті професійної правничої допомоги у розмірі 2 800 грн. та судовий збір у розмірі 2 102,00 грн., а всього на загальну суму 8 395 (вісім тисяч триста дев`яносто п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» (м. Київ, вул. Райдужна, б. 31, ) судовий збір за подачу заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у розмірі3 153,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 500,00 грн., а всього на загальну суму 3 653 (три тисячі шістсот п`ятдесят три) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 21 лютого 2022 року.

Суддя: В.І. Галаган