КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/61/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2022 року

Київський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою

Акціонерного товариства «Акцент-Банк»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Акцент-Банк» 24.112021року звернулось до Київського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з останньої заборгованості за кредитним договором №б/н від 06.04.2017 року станом на 18.10.2021 року у загальному розмірі 104774 гривні 50 копійок, яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 86873,89 грн.; заборгованості по відсоткам в сумі 17900,61 грн. та судових витрат, з посиланням на невиконання відповідачем взятих на себе грошових зобов`язань.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 01.12.2021 року було прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі, призначено дату, час і місце проведення судового засіданні.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, однак у позові зазначив, що позову підтримує та просить суд розгляд справи провести за його відсутності.

Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляд справи повідомлена належним чином, однак надала до суду клопотання в якому зазначила, що позов визнає, проти розміру заборгованості заперечень немає, однак під час розгляду справи, приймаючи скрутний матеріальний стан, перебування малолітніх на утримання, наявності інвалідності «» групи, просить суд вирішити питання щодо розстрочення виконання рішення, шляхом стягнення заборгованості рівними частинами на протязі 3-ох років.

Приймаючи викладене, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі в судовому засіданні 16.02.2022 року.

Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов АТ «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.04.2017 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ «Акцент-Банк» (яке надалі було перейменовано в АТ «Акцент-Банк») із анкетою-заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», згідно з умовами якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомлена та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг у Акцент-Банку і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Акцент-Банку (ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://a-bank.com.ua/terms /) та Тарифи.

Згідно з наданим банком до суду розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором б/н від 06.04.2017 року, станом на 18.10.2021 року, становить у загальному розмірі 104774 гривні 50 копійок, яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 86873,89 грн.; заборгованості по відсоткам в сумі 17900,61 грн..

Невиконання відповідачем своїх зобов`язань по вищезазначеному договору щодо своєчасного погашення кредиту, зумовило звернення АТ «Акцент-Банк» до суду із відповідним позовом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, наданих до суду документів, судом встановлено, що банком виконані умови кредитного договору №б/н від 06.04.2017 року з надання ОСОБА_1 кредитних коштів.

Доказів на підтвердження погашення відповідачем зазначеної заборгованості до суду не надано.

З наданого до суду розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку вбачається погашення відповідачем заборгованості, за наслідком чого відповідач своїми діями підтвердив наявність між сторонами кредитних правовідносин.

Одночасно судом приймається визнання відповідачем позову, що не суперечить ст. 206 ЦПК України.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» є обґрунтованими, підлягають задоволенню, стягненню з відповідача, у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору №б/н від 06.04.2017 року, підлягає на користь позивача заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 104774 гривні 50 копійок.

Стосовно клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Розстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду щодо сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення всієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

У відповідності до поданих відповідачем до суду доказів, судом встановлено, що на відповідачка має ІІ групу інвалідності та на її утриманні перебуває двоє малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи вищевикладене, а також матеріальний та сімейний стан відповідача, суд вважає, що розстрочення виконання судового рішення на 12 місяців, зі сплатою його рівними частинами щомісячно, сприятиме дотриманню справедливого балансу між інтересами сторін та належному виконанню судового рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи задоволення позовних вимог, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача у відшкодування витрат зі сплати судового збору 2270,00 грн.

На підставі вищевикладена керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 6, 81, 141, 206, 263-265, 267, 352, 354 ЦПК України, ст. 509, 525, 526, 530, 536, 599, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк», що розташоване за адресою: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11, , розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 , МФО №307770, заборгованість за кредитним договором№б/н від 06.04.2017 року, станом на 18.10.2021 року, у загальному розмірі 104774 (сто чотири тисячі сімсот сімдесят чотири) гривні 50 (п`ятдесят) копійок, яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 86873 (вісімдесят шість тисяч вісімсот сімдесят три) гривні 89 (вісімдесят дев`ять) копійок; заборгованості по відсоткам в сумі 17900 (сімнадцять тисяч дев`ятсот) гривень 61 (шістдесят одна) копійка.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк», що розташоване за адресою: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11, , розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 , МФО №307770, у відшкодування витрат зі сплати судового збору 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Розстрочити ОСОБА_1 і ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 16.02.2022 року у цивільній справі №947/37232/21 по сплаті загальної суми заборгованості за кредитним договором №б/н від 06.04.2017 року в розмірі 104774 (сто чотири тисячі сімсот сімдесят чотири) гривні 50 (п`ятдесят) копійок, на 12 (дванадцять) місяців, затвердивши наступний графік виконання судового рішення по сплаті коштів:

- березень 2022 року 8731 (вісім тисяч сімсот тридцять одна) гривні 21 (двадцять одна) копійка;

- квітень 2022 року 8731 (вісім тисяч сімсот тридцять одна) гривні 21 (двадцять одна) копійка;

- травень 2022 року 8731 (вісім тисяч сімсот тридцять одна) гривні 21 (двадцять одна) копійка;

- червень 2022 року 8731 (вісім тисяч сімсот тридцять одна) гривні 21 (двадцять одна) копійка;

- липень 2022 року 8731 (вісім тисяч сімсот тридцять одна) гривні 21 (двадцять одна) копійка;

- серпень 2022 року 8731 (вісім тисяч сімсот тридцять одна) гривні 21 (двадцять одна) копійка;

- вересень 2022 року 8731 (вісім тисяч сімсот тридцять одна) гривні 21 (двадцять одна) копійка;

- жовтень 2022 року 8731 (вісім тисяч сімсот тридцять одна) гривні 21 (двадцять одна) копійка;

- листопад 2022 року 8731 (вісім тисяч сімсот тридцять одна) гривні 21 (двадцять одна) копійка;

- грудень 2022 року 8731 (вісім тисяч сімсот тридцять одна) гривні 21 (двадцять одна) копійка;

- січень 2023 року 8731 (вісім тисяч сімсот тридцять одна) гривні 21 (двадцять одна) копійка;

- лютий 2023 року 8731 (вісім тисяч сімсот тридцять одна) гривні 21 (двадцять одна) копійка;

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Калініченко Л. В.