Справа № 438/677/20 Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 22-ц/811/3416/21 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Івасюти М.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Копанського М.Л. на ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 07 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном,-

в с т а н о в и в:

В травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном.

07 вересня 2021 року в судовому засіданні представник відповідач заявив клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки у провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області знаходиться цивільна справа № 438/748/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та визнання договорів купівлі-продажу квартири від 30 квітня 2020 року, від 20 березня 2017 року, від 15 грудня 2010 року недійсними.

Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 07 вересня 2021 року цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном зупинено до набрання законної сили рішенням по цивільній справі № 438/748/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та визнання договорів купівлі-продажу квартири від 30 квітня 2020 року, від 20 березня 2017 року, від 15 грудня 2010 року недійсними.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Копанський М.Л..

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувану ухвалу вважає незаконною та необґрунтованою, такою що підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального та матеріального права. Зокрема зазначає, що сама по собі взаємопов`язаність справ не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи № 438/748/21, суд має достатньо підстав для розгляду та вирішення по суті справи №438/677/20.

Просить ухвалу суду скасувати.

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Справа, відповідно до вимог ст. ст. 274, 368, 369 ЦПК України розглядається без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зупиняючи провадження по даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду у справі про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та визнання договорів купівлі-продажу квартири від 30 квітня 2020 року, від 20 березня 2017 року, від 15 грудня 2010 року недійсними, безпосередньо впливає на вирішення спору про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» підстава п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України (зараз п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України) для зупинення провадження у справі неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

При цьому, у разі застосування наведеної правової конструкції пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України, за вимогами ст. 260 ЦПК України у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали.

Разом з тим, всупереч наведених вимог законодавства, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не навів мотивів, на підставі яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду даної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів, неможливість здійснення ним перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції відповідно до викладених у ньому висновків.

Сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та визнання договорів купівлі-продажу квартири від 30 квітня 2020 року, від 20 березня 2017 року, від 15 грудня 2010 року недійсними, суд першої інстанції має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном.

Суд першої інстанції у оскаржуваній ухвалі не вказав у чому саме полягає взаємозв`язок предметів розгляду справ, а також у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, та зупинив провадження у справі усупереч принципу ефективності судового процесу.

Відповідно до правового висновку Верховного суду України викладеного у постанові №6-1957цс16 від 01.02.2017 року, визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 201 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 4 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Згідно з ч.2,3 статті 210 ЦПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Отже, районний суд зупинив провадження у справі з порушенням пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України та всупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

Таким чином, колегія суддів пришла до висновку, що доводи апеляційної скарги є підставними, а ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено-повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6.ч.1 ст.374, 376, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Копанського М.Л. задовольнити

Ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 07 вересня 2021 року-скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженою у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 17.02.2022 року.

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

Н.О. Шеремета