Апеляційне провадження №22-ц/824/553/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Сас Ю.В.,

розглянувши справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 19 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільної сумісної власності подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 про поділ спільної сумісної власності подружжя,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя.

У січні 2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами задоволено частково, в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнано за ОСОБА_2 , право особистої приватної власності на: кондиціонер Samsung без визначення вартості, телевізор Panasonic вартістю 750 грн, холодильник Electrolux вартістю 4 500 грн, пральну машину Electrolux без визначення вартості, електричну плиту Electrolux вартістю 3 800 грн, електровитяжку без визначення вартості, мікрохвильову піч Wirpool вартістю 1 500 грн, м`ясорубку Braun вартістю 1 330 грн, набір меблів для кухні вартістю 12 600 грн, ліжко односпальне вартістю 1 890 грн, набір меблів для прихожої вартістю 3 840 грн, тумбу під телевізор вартістю 864 грн, набір м`яких меблів для кухні вартістю 2 660 грн, електрочайник без визначення вартості, м`який куточок «Марія Сільва» вартістю 9 280 грн, спальний гарнітур вартістю 18 060 грн, загальною вартістю 61 074 грн.; в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнано за ОСОБА_1 , право особистої приватної власності на: автомобіль «Toyota Camry», 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_1 , вартістю 317 500,45 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі 256 426,45 грн.; вирішено питання щодо розподілу судових витрат. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 березня 2017 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо порядку поділу майна, рішення Святошинського районного суду міста Києва від 19 вересня 2016 року скасовано, а провадження у справі закрито.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, у квітні 2020 року особа, яка не брала участь у розгляді справи - ОСОБА_4 , подала касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 22 березня 2017 року.

Ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2020 року залучено ОСОБА_3 як правонаступника позивача за первісним позовом ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Верховного Суду від 13 січня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково; ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 22 березня 2017 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 березня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , задоволено частково, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні первісного та зустрічного позовів було відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 01 вересня 2021 року касаційні скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_3 задоволено частково, постанову Київського апеляційного суду від 11 березня 2021 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 19 вересня 2016 року прийнято до провадження та призначено справу до розгляду.

27 лютого 2022 року в судовому засіданні представник ОСОБА_3 та ОСОБА_1 надали суду заяви про відмову від позову та закриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява представник ОСОБА_3 та заява ОСОБА_1 про відмову від позову та закриття провадження у справі підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно положень ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову відповідають вимогам ст. 206 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Керуючись статтями 206, 373 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Прийняти відмову від позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 .

Визнати нечинним рішення Святошинського районного суду міста Києва від 19 вересня 2016 року.

Провадження у справі закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько