П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2022 року місто Київ

справа № 758/10285/19

провадження №22-ц/824/3086/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1

на рішення Подільського районного суду м.Києва від 2 квітня 2021 року, ухвалене у складі судді Гребенюк В.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за час прострочення стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів на дитину.

Позов обґрунтовано тим, що 23 липня 2006 року між позивачем та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у них є донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем. У 2013 році відповідачка пішла з дому, донькою не цікавиться, коштів на утримання дитини не надає.

24 лютого 2015 року Подільським районним судом м.Києва був задоволений позов позивача про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 . Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 18 січня 2017 року визначено місце проживання доньки разом з батьком, ОСОБА_1 .

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 19 листопада 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти у розмірі ј частини з усіх видів доходу на користь позивача на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачкою рішення суду не виконується, аліменти на сплачуються. Заборгованість відповідача по аліментах згідно довідки державного виконавця на день подання позову становить 96482 грн.38 коп.

Оскільки заборгованість виникла з вини відповідачки, остання має відповідно до ст.196 СК України сплатити неустойку за весь час несплати аліментів, розмір якої станом на 1 серпня 2019 року становить 91953 грн.74 коп. Пеня нарахована на заборгованість по аліментам за період з травня 2016 року по с1 серпня 2019 року).

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 2 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 86057 грн. 63 коп.. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в який просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Вважає, що суд першої інстанції при розгляді вказаної справи не з`ясував обставини, що мають значення для справи, в результаті чого рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, внаслідок чого рішення є незаконним, не відповідає як фактичним обставинам справи, так і вимогам закону.

Судом не враховано доводи, які були викладені нею у відзиві на позовну заяву, зокрема, не враховано, що в рахунок погашення заборгованості по аліментам було описано, арештовано, та в подальшому продано її автомобіль, а виручені кошти спрямовані на погашення боргу. В подальшому нею сплачувались аліменти. Наданий позивачем розрахунок розміру неустойки, який був прийнятий до уваги судом та викладений в рішенні, не відповідає фактичним обставинам справи.

Судом не враховано, що відсутня її вина в утворенні заборгованості, вважає, що стягнення з неї неустойки за період, який передував подачі ОСОБА_1 заяви про відкриття виконавчого провадження, є несправедливим та безпідставним. Крім того, зазначає про те, що стягнення з неї неустойки у розмірі 86057,63 грн. не може бути визнане справедливим.

В свою чергу ОСОБА_1 не погодившись з рішенням суду в частині визначення періоду стягнення неустойки, просив рішення суду першої інстанції змінити в частині зміни періоду стягнення неустойки за час прострочення сплати аліментів, а саме замість періоду з травня 2016 року по серпень 2019 року, стягнути неустойку, розраховану з травня 2016 року по січень 2021 року, в сумі 91111 грн.26 коп. Вважає, що при ухваленні рішення були порушені норми процесуального права, неповно з`ясовані обставини справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, посилається на те, що на протязі підготовчого засідання він уточнив свої позовні вимоги в сторону їх збільшення, подаючи відповідні заяви 3 березня 2020 року, 22 лютого 2021 року, з одночасним врученням їх відповідачу. Суд приєднав заяви до матеріалів справи, але ці заяви предметом розгляду судом першої інстанції не були

Не зазначивши в судовому рішення про надходження відповідних заяв про збільшення позовних вимог (які були приєднані до матеріалів справи, і з приводу яких він надавав пояснення) є порушенням процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Правом на подання відзиву на апеляційні скаргу учасники справи не скористалися.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 4 жовтня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2021 року у складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Подільського районного суду м.Києва від 24 лютого 2015 року.

Від спільного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 19 листопада 2018 року присуджено стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з 5 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вказане рішення суду відповідачем не виконується та у відповідача перед позивачем існує заборгованість зі сплати аліментів, розмір якої станом на день подання позову за період з травня 2016 року по серпень 2019 року становить 86057 грн.63 коп.

Неустойка за прострочення сплати відповідачем аліментів за період з травня 2016 року по липень 2019 року включно, складає 91953 грн.74 коп.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачка ОСОБА_2 не сплачує аліменти на утримання доньки, у зв`язку з чим виникла заборгованість, на яку може бути нарахована пеня. Розраховуючи пеню, суд, врахувавши правові позиції Великої Палата Верховного Суду, зазначив, що пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів, при цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Оскільки за правилами ст.196 СК України розмір неустойки (пені), що підлягає стягненню, не може перевищувати 100% заборгованості по сплаті аліментів, розмір неустойки, який підлягає стягненню з відповідача, становить 86057 грн.63 коп.

Проте, повністю з такими висновками погодитись не можна, виходячи з наступного.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і(або) у твердій грошовій сумі.

Платіж зі сплати аліментів є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати ( при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на відсоток.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийняти постановах від 2 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 3 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16 і вважала , що пеня на заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Суд першої інстанції, розраховуючи розмір пені за кожний місяць, не врахував, що строк прострочення зі сплати аліментів починає свій перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу і провів розрахунок пені, врахувавши 31 день за травень 2016 року. Оскільки судом першої інстанції вимоги позивача розглянуті щодо стягнення пені, розрахованої на заборгованість, яка виникла за період з травня 2016 року по 1 серпня 2019 року, пеня за липень 2019 року не підлягає обрахуванню.

Таким чином, кількість днів прострочення, про що зазначено у рішенні суду має бути зменшена: за травень 2016 року до 1157 днів прострочення ( з 1 червня 2016 року по 1 серпня 2019 року), за червень 2016 року до 1127 днів прострочення, за липень 2016 року до 1096 днів; за серпень 2016 року до 1065 днів; за вересень 2016 року до 1035 днів; за жовтень 2016 року до 1004 дня; за листопад 2016 року до 974 дня; за грудень 2016 року до 943 дня; за січень 2017 року до 912 днів; за лютий 2017 року до 884 дні; за березень 2017 року до 853 дні; за квітень 2017 року до 823 дні; за травень 2017 року до 792 дня; за червень 2017 року до 762 дні; за липень 2017 року до 731дня; за серпень 2017 року до 700 днів; за вересень 2017 року до 670 днів; за жовтень 2017 року до 639 днів; за листопад 2017 року до 609 днів; за грудень 2017 року до 578 днів; за січень 2018 року до 547 днів; за лютий 2018 року до 519 дні; за березень 2018 року до 488 днів; за квітень 2018 року до 458 днів; за травень 2018 року до 427 дня; за червень 2018 року до 397 днів; за липень 2018 року до 366 днів; за серпень 2018 року до 335 днів; за вересень 2018 року до 305 днів; за жовтень 2018 року до 274 дні; за листопад 2018 року до 244 дні; за грудень 2018 року до 213 днів; за січень 2019 року до 182 днів; за лютий 2019 року до 154 днів; за березень 2019 року до 123 днів; за квітень 2019 року до 93 днів; за травень 2019 року до 62 дня; за червень 2019 року до 32 днів.

Відповідно судом першої інстанції невірно розрахована сума пені на заборгованість по аліментам по щомісячним платежам за весь спірний період. Так, розмір пені по щомісячним платежам за спірний період складає: за травень 2016 року 23371,40 грн. ( 2020 грн.(сума аліментів, що підлягає стягненню) х 1157 днів прострочення) , за червень 2016 року 24089,63 грн., за липень 2016 року 23698,63 грн.; за серпень 2016 року 22860,23 грн.; за вересень 2016 року 22524,19 грн.; за жовтень 2016 року 21965,01 грн.; за листопад 2016 року 21934,48 грн.; за грудень 2016 року 26154,11 грн.; за січень 2017 року 21185,76 грн.; за лютий 2017 року 21728,72 грн.; за березень 2017 року 23478,83 грн.; за квітень 2017 року 22196,31 грн.; за травень 2017 року 20904,84 грн.; за червень 2017 року 21128,36; за липень 2017 року 20855,43; за серпень 2017 року 19377,75 грн.; за вересень 2017 року 19133,53 грн.; за жовтень 2017 року 18242,24 грн.; за листопад 2017 року 17726,47 грн.; за грудень 2017 року 16824,14 грн.; за січень 2018 року 15955,99 грн.; за лютий 2018 року 15730,89 грн.; за березень 2018 року 4538,40 грн.; за квітень 2018 року 4351 грн.; за травень 2018 року 4056,50 грн.; за червень 2018 року 3771,50 грн.; за липень 2018 року 3557,52 грн.; за серпень 2018 року 3256,20; за вересень 2018 року 2964,60 грн.; за жовтень 2018 року 2663,28 грн.; за листопад 2018 року 3650,56 грн.; за грудень 2018 року 8810,75 грн.; за січень 2019 року 6038,31 грн.в; за лютий 2019 року 5587,51 грн.; за березень 2019 року 1246,61 грн.; за квітень 2019 року 942,56 грн.; за травень 2019 року 628,37 грн.; за червень 2019 року 324,32 грн.

Виходячи з запропонованого позивачем розрахунку пені, та зважаючи на вимоги ч.1 ст.196 СК України, якою встановлено, що розмір неустойки не може перевищувати 100 відсотків заборгованості по сплаті аліментів, з урахуванням кількості днів прострочення, суми аліментів, які підлягають стягненню у відповідному місяці за період з травня 2016 року по 1 серпня 2019 року, пеня за цей період становить: за травень 2016 року 2020 грн., за червень 2016 року 2137,50грн.; за липень 2016 року 2162,25 грн.; за серпень 2016 року 2146,50 грн.; за вересень 2016 року 2176,25 грн.; за жовтень 2016 року 2187,75 грн.; за листопад 2016 року 2252 грн.; за грудень 2016 року 2773,50 грн.; за січень 2017 року 2323 грн.; за лютий 2017 року 2458 грн.; за березень 2017 року 2752,50 грн.; за квітень 2017 року 2697 грн.; за травень 2017 року 2639,50 грн.; за червень 2017 року 2772,75 грн.; за липень 2017 року 2853 грн.; за серпень 2017 року 2768,25 грн.; за вересень 2017 року 2855,75 грн.; за жовтень 2017 року 2855,75 грн.; за листопад 2017 року 2910,75 грн.; за грудень 2017 року 2910,75 грн.; за січень 2018 року 2917 грн.; за лютий 2018 року 3031 грн.; за березень 2018 року 930 грн.; за квітень 2018 року 950 грн.; за травень 2018 року 950 грн.; за червень 2018 року 950 грн.; за липень 2018 року 972 грн.; за серпень 2018 року 972 грн.; за вересень 2018 року 972 грн.; за жовтень 2018 року 972 грн.; за листопад 2018 року 1496 грн.13 коп.; за грудень 2018 року 4136,50 грн.; за січень 2019 року 3317,75 грн.; за лютий 2019 року 3628,25 грн.; за березень 2019 року 1246,61 грн.; за квітень 2019 року 942,56 грн.; за травень 2019 року 628,37 грн.; за червень 2019 року 324,32 грн..

При цьому судом врахований розрахунок заборгованості, що складений державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києва 12 серпня 2019 року, без врахування суми аліментів, нарахованих у серпні 2019 року. Розрахунок аліментів за квітень, травень, червень 2019 року проведений державним виконавцем з урахуванням тієї обставини, що з квітня 2019 року ОСОБА_2 перебувала у пошуку роботи та рахувалася в Подільському районному центрі зайнятості населення м.Києва, як особа, яка шукає роботу, відповідно аліменти нараховані у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, тобто від суми 2027 грн.).

Таким чином, загальний розмір заборгованості по аліментам станом на 1 серпня 2019 року становив 84998,63 грн., відповідно загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів з травня 2016 року по 1 серпня 2019 року становить 77948,24 грн.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які полягають у не розгляді судом його заяв, в яких він збільшував як період , так і суму неустойки, є безпідставними, оскільки як убачається з матеріалів справи на виконання ухвали суду від 5 вересня 2019 року про усунення недоліків позивачем ОСОБА_1 31 жовтня 2019 року була подана позовна заява з додатками, яка і була розглянута судом. Будь-яких інших заяв про збільшення позовних вимог позивачем до суду подано не було. Сам по собі розрахунок пені, проведений позивачем станом на 1 червня 2020 року та наданий суду, а в подальшому розрахунок пені, наведений позивачем у відповіді на відзив, не дає підстав вважати, що позивачем збільшений розмір позовних вимог, оскільки відповідна за змістом та формою заява позивачем до суду не подавалась. Відтак суд першої інстанції розглянув справу в межах заявлених позовних вимог, порушень судом першої інстанції норм процесуального права колегією суддів не встановлено.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в тій частині, що прийнятий до уваги судом та викладений у рішенні розрахунок розміру неустойки, який наданий позивачем, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки судом не враховано, що заборгованість по аліментам нею була погашена за рахунок вартості автомобіля, який був описаний, арештований та проданий з прилюдних торгів державним виконавцем, а в подальшому нею сплачувались аліменти, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення та відмови ОСОБА_1 у задоволенні позову, оскільки автомобіль був проданий та погашена заборгованість вже після серпня 2019 року, а саме у листопаді 2017 року, тобто за межами періоду, в якому нарахована неустойка. Наявність у ОСОБА_2 прострочення зі сплати аліментів надає право стягувачу, тобто позивачу, вимагати стягнення неустойки за період прострочення сплати аліментів.

Доводи апеляційної скарги відповідачки ОСОБА_2 в тій частині, що її вина у виникненні заборгованості зі сплати аліментів відсутня, оскільки така виникла більшою частиною до пред`явлення ОСОБА_1 виконавчого листа до виконання, є безпідставними, оскільки обов`язок батьків утримувати дитину виникає з моменту її народження. Аліменти по рішенню суду стягнуті з травня 2016 року. Доказів на підтвердження виконання свого батьківського обов`язку щодо утримання дитини у період з травня 2016 року по 21 лютого 2019 року ( дата відкриття виконавчого провадження) ОСОБА_2 ні державному виконавцю, ні суду першої інстанції не надано.

Разом з тим, суд вважає такими, що заслуговують на увагу апеляційного суду доводи ОСОБА_2 щодо занадто великого розміру неустойки, яку суд першої інстанції стягнув з неї, що на думку апелянта не відповідає критерію справедливості.

Заперечуючи проти позовних вимог, ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву просила зменшити заявлений позивачем розмір неустойки, посилаючись на її майновий стан, розмір заборгованості по аліментам, вжиття нею всіх заходів для зменшення цієї заборгованості, та враховуючи те, що пеня повинна бути засобом розумного стимулювання боржника виконувати взяте на себе зобов`язання, а не перетворюватись на непомірний тягар для нього.

Суд в порушення вимог ст.265 ЦПК України аргументам відповідача щодо підстав для зменшення розміру неустойки мотивованої оцінки не надав, своїх висновків у рішенні не навів.

Відповідно до ч.2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. ЇЇ завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак після порушення боржником свого обов`язку неустойка виконує штрафну і компенсаційну функцію. Непропорційний розмір пені є несправедливим по суті.

Судом установлено, що загальний розмір заборгованості ОСОБА_2 по аліментам станом на 1 серпня 2019 року становив 84998,63 грн., відповідно загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів з травня 2016 року по 1 серпня 2019 року становить 77948,24 грн.

Також установлено, що з квітня 2019 року ОСОБА_2 рахувалася у Подільському районному центрі зайнятості населення м.Києва як особа, яка шукає роботу. З лютого 2020 року ОСОБА_2 працює в ТОВ «МП «Вулик» на посаді менеджера з продажу, її середня заробітна плата в місяць складає 5200 грн.

З урахуванням цих обставин, матеріального стану ОСОБА_2 , стягнення з останньої неустойки (пені) у сумі 77948,24 грн. не відповідає принципу пропорційності відповідальності за невиконання аліментних зобов`язань, не може бути визнане справедливим.

За таких обставин наявні підстави для зменшення розміру неустойки з 77948,24 грн. до 38974,12 грн.. Відтак рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м.Києва від 2 квітня 2021 року змінити, зменшивши розмір неустойки за прострочення сплати аліментів з 86057 грн. до 38974,12 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус