Справа № 214/4874/19
2/214/174/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 лютого 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Джемерчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації», в особі державного реєстратора Волос Олени Володимирівни, про визнання дій протиправними та скасування державної реєстрації права власності, третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати дії державного реєстратора Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос Олени Володимирівни протиправними та скасувати реєстрацію за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» права власності на належну позивачу квартиру АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначила, що 24.03.2008 року між нею та ВАТ «Сведбанк» було укладеного Іпотечний договір №0319/0308/45-010-Z-1, за умовами якого позивач передала банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 . 27.06.2019 року вона отримала інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №172023658, з якої дізналась, що належна їй квартира за вказаною вище адресою, зареєстрована за АТ «Альфа-Банк». Державну реєстрацію було здійснено 06.06.2019 року державним реєстратором Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос О.В. на підставі вимоги/іпотечного повідомлення про дострокове погашення заборгованості серії та номер №АБ/ІВ-10, виданого 21.01.2019 року за кредитним договором №0319/0308/45-010, іпотечним договором №0319/0308/45-010-Z-1 від 24.03.2008 року. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 47310907 прийнято 12.06.2019 року.

28.05.2020 року позивач подала до суду заяву, якою уточнила підстави позову та зазначила, що відчуження належної їй квартири відбулось під час дії мораторію, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», що є протиправним, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду із даним позовом.

Позивач у судове засідання не з`явилась, але надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача АТ «Альфа-Банк» до судового засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Також представником відповідача було подано до суду письмові пояснення, в яких останній зазначив про незгоду із посиланням позивача на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки такий у даному випадку не може застосовуватись через те, що звернення стягнення на спірну квартиру як предмет іпотеки шляхом прийняття рішення про державну реєстрацію права власності за Іпотекодержателем здійснено не у примусовому порядку, оскільки позивач надала Іпотекодержателю згоду на перехід права власності на предмет іпотеки до Іпотекодержателя за його рішенням. Реєстрація права власності на предмет іпотеки за АТ «Альфа-Банк», як правонаступника ВАТ «Сведбанк», здійснена за згодою Іпотекодавця, що висловлена у п.п. 12, 12.3, 12.3.1, 12.3.2 Договору іпотеки, а тому Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає застосуванню у даних правовідносинах. Також, у повідомленні-вимозі банку йдеться, що у випадку задоволення вимог Іпотекодержателя в порядку передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», позичальнику буде прощено (анульовано) залишок заборгованості по кредитному договору. Тобто прощення решти боргу є свідченням того, що за рахунок предмета іпотеки було повністю погашено заборгованість по кредитному договору, що не дає підстав застосовувати п.п. 2 п. 1 Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Отже посилання на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є безпідставним, у зв`язку з чим представник відповідача АТ «Альфа-Банк» просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Державний реєстратор Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос О.В., до судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, заяв не надала.

Представник третьої особи до судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, заяв не надала.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так, 24.03.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №0319/0308/45-010, відповідно до якого позивач отримала кредит у розмірі 35000 доларів США на строк до 24.03.2026 року зі сплатою процентів у розмірі 11,90% річних (а.с.133-141,142).

У забезпечення виконання зобов`язань згідно умов вищевказаного Кредитного договору, 24.03.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та позивачем було укладено Іпотечний договір №0319/0308/45-010-Z-1, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала банку в іпотеку нерухоме майно, а саме належну їй трьохкімнатну квартиру загальною площею 63,10 кв.м., житловою площею 37,60 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.32-36).

Згідно повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням від 21.01.2019 року, АТ «Альфа-Банк» було висунуто вимогу ОСОБА_1 про дострокове повернення боргу за кредитним договором, надано реквізити для здійснення розрахунків та попереджено позивача про намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», в разі невиконання нею цієї вимоги протягом тридцятиденного строку (а.с.143-144).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №172023658 від 27.06.2019 року, 06.06.2019 року державним реєстратором Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос О.В. було проведено реєстрацію прав власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Альфа-Банк» (а.с.9-11).

Позивач має малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким вона зареєстрована та проживає у спірній квартирі, що підтверджується також Актом обстеження житлово-побутових умов від 18.05.2021 року (а.с.37,38,39-40).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, позивач не має у власності будь-якої іншої нерухомості окрім спірної квартири (а.с.180-182, 183-186).

Надаючи оцінку обґрунтованості позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 вказаного Закону державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення реєстраційний дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав є Єдиним державним реєстром судових рішень.

За змістом ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав та порядок державної реєстрації визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

При цьому, відповідно до п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 (далі - Порядок), для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, або засвідчені іпотекодержателем паперові копії електронного листа, яким за допомогою засобів інформаційної, телекомунікаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує обмін електронними документами, надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, та електронного службового повідомлення відповідної системи, яким підтверджується доставка відповідного електронного листа за адресою електронної пошти адресата (у разі коли договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, передбачено можливість обміну електронними документами); довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). У разі подання документа, зазначеного в абзаці першому або четвертому підпункту 2 цього пункту, державна реєстрація проводиться після спливу тридцятиденного строку з моменту отримання адресатом вимоги, зазначеної у підпункті 1 цього пункту, якщо у такій вимозі не зазначений більш тривалий строк.

Разом з тим, 07.06.2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» підпунктом 1 пункту 1 якого передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку.

Пунктом 61 Порядку передбачено, що протягом дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яким є нерухоме житлове майно загальною площею в межах, визначених зазначеним Законом, що виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, також подається заява, що підтверджує згоду іпотекодавця - громадянина України на набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, справжність підпису на якій засвідчується відповідно до Закону України «Про нотаріат», крім випадків встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованого права власності іпотекодавця на інше нерухоме житлове майно (його частину) у Державному реєстрі прав чи в його невід`ємній архівній складовій частині або надання державному реєстратору документів, якими підтверджується, що відповідне нерухоме житлове майно не є місцем постійного проживання іпотекодавця.

Крім того, за правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 19.05.2020 року по справі №644/3116/18, квартира, яка використовується як місце постійного проживання, під час дії тимчасового мораторію на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодавця без згоди останнього на його відчуження не може бути примусово стягнута на підставі дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», у тому числі і шляхом реєстрації права власності банку як забезпечення виконання кредитного договору.

Як убачається з матеріалів справи, позивач отримала кредит в іноземній валюті, заставлене нерухоме майно використовується нею як місце постійного проживання її та її малолітнього сина, площа квартири не перевищує за 140 кв.м.

Відповідно до положень ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Пунктом 12.3 іпотечного договору визначено, що даний пункт цього договору є застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, яке надає право Іпотекодержателю звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі цього договору, серед іншого, шляхом прийняття предмета іпотеки в порядку визначеному ст. 37 Закону України «Про іпотеку». При цьому це застереження визначається сторонами як договір про задоволення вимог Іпотекодержателя.

Отже, умовами іпотечного договору сторонами погоджено право іпотекодержателя у разі наявності заборгованості за кредитним договором задовольнити вимоги шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Згідно з пунктом 57 Порядку для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Відповідно до пункту 61 Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекожержателем іпотекодавцеві і боржникові, копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або повідомлення з відміткою про відмову його одержання.

Так, в матеріалах справи наявне повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням від 21.01.2019 року, проте представником відповідача не надано жодних доказів того, що дане повідомлення надсилалось позивачу, поштового повідомлення про його отримання позивачем чи відмови від отримання, так само як не надано доказів надання позивачем згоди на набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, дії державного реєстратора щодо державної реєстрації за АТ «Альфа-Банк» права власності на квартиру позивача не можна вважати законними. Крім того, з наданих позивачем доказів, вбачається, що позивач не має у власності будь-якого іншого нерухомого майна, заставлене нерухоме майно використовується нею як місце постійного проживання її та її малолітнього сина.

За таких обставини, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи та наданих в їх обґрунтування доказів, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у справі, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, так як під час судового розгляду не встановлено та відповідачами в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованості позовних вимог, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Цивільно-процесуальним кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів сплачений позивачем судовий збір у загальному розмірі 2689 грн. 40 коп. (2305 грн. 20 коп. судовий збір за подання до суду позовної заяви + 384 грн. 20 коп. судовий збір за подання заяви про забезпечення позову) (а.с.1, 22, 28), в рівних долях, тобто по 1344 грн. 70 коп. з кожного відповідача окремо.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Законом України «Про іпотеку», Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 141, 142, 263-265, 268, 273, 315, 354-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати реєстраційний запис державного реєстратора Волос Олени Володимирівни Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» №31959521 від 06.06.2019 року про право власності Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1344 грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1344 грн. 70 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.