ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1445/22 Справа № 199/8218/21 Суддя у 1-й інстанції - АВРАМЕНКО А. М. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

при секретарі - Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме невикористання житлового чеку, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, з якої вбачається, що встановлення факту невикористання житлового чеку необхідне заявниці для наступної реалізації права на приватизацію кімнати в гуртожитку.

Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме невикористання житлового чеку. Також повернуто заявниці сплачений нею при подачі до суду заяви в порядку окремого провадження, у відкритті провадження у справі за якою відмовлено цією ухвалою, судовий збір в розмірі 454 грн, перерахований згідно квитанції №0.0..1 від 12 жовтня 2021 року.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що у поданій нею заяві відсутня будь-яка інформація чи обставини щодо наявності спору про право, адже Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради не оспорює та не ставить під сумнів наявність у неї права на приватизацію приміщення у гуртожитку в якому вона зареєстрована та постійно проживає, тоді як за відсутності органу приватизації за попереднім місцем проживання та його правонаступників, підтвердити факт не використання нею приватизаційного чеку, ніж встановленням цього факту судом, немає, тому суд не мав ніяких підстав відмовляти у відкритті провадження у справі.

Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, відповідно до ст. 360 ЦПК України, подав відзив, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, посилаючись на незаконність та необґрунтованість доводів скарги.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з наступних підстав.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За загальним правилом, окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У порядку окремого провадження суд може розглянути і вирішити питання, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення, при цьому у заяві про встановлення такого юридичного факту обов`язково має бути зазначено, з якою метою заявнику необхідно встановити такий факт (пункт 1 частини першої статті 318 ЦПК України).

У порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, оскільки метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення і безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується у порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Відповідно до положень частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Звертаючись із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, особа вказує мету встановлення юридичного факту, яка дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи зумовлює він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та надати докази його існування.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний із порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

У справі, що переглядається, звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у порядку статей 315-319 ЦПК України, ОСОБА_1 просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт невикористання нею житлового чеку для приватизації державного житлового фонду в певний період часу, що необхідно заявниці для подальшої реалізації свого права та означену приватизацію, оскільки Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради, як органом приватизації, відмовлено у реалізації такого права заявника через подання нею неналежно оформленого та не повного пакету документів, зокрема, через неподання документу на підтвердження факту невикористання заявником житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, що у свою чергу свідчить про наявність спору про право, а саме спору про право на приватизацію заявником житла.

Таким чином, факт, про встановлення якого заявляє ОСОБА_1 , безпосередньо не передбачений законом (ст.315 ч.1 ЦПК України) як такий, що підлягає встановленню судом в порядку окремого провадження, при цьому, обставини, за наявності яких заявник просить встановити заявлений нею факт, свідчить про наявність спору про право, а саме право на приватизацію житла.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість відмови у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме невикористання житлового чеку, на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України, оскільки вбачається спір про право, тому в даному випадку заява не підлягає розгляду в окремому провадженні.

Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права, не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до чинного законодавства, та не спростовують законність оскаржуваного судового рішення.

Ухвала суду постановлена на повно з`ясованих обставинах справи з дотриманням норм процесуального права та суд першої інстанції не допустив порушень процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування ухвали суду.

Колегія суддів звертає увагу та роз`яснює, що відмова у відкритті провадження за заявою про встановлення юридичного факту не позбавляє ОСОБА_1 можливості звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова