Справа № 189/252/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2022 року смт. Покровське

Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Степанова О.С. розглянувши заяву про самовідвід при розгляді позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

14.02.2022 року до Покровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2022 року головуючою суддею у вказаній цивільній справі визначено Степанову О.С.

Суддею Степановою О.С. 15.02.2022 року було заявлено самовідвід при розгляді позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя,у зв`язку із тим, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 по вказаній справі є її батьками, у зв`язку з чим вона не може брати участь у розгляді даної позовної заяви.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу, а також якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу (ч. 9 ст. 40 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статті 36 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) «особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного». У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, що свідчать про його безсторонність. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Європейським Судом з прав людини у рішеннях у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України» безсторонність суду визначається за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Беручи до уваги особисті переконання окремого судді, його безсторонність у справі за суб`єктивним критерієм презюмується. За об`єктивним критерієм у кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки таку природу та ступень, що б свідчити про упередженість суду, та, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Враховуючи вищевикладене, а також з метою забезпечення права сторін на справедливий суд під час розгляду даної справи, вважаю, що заявлений самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст.ст. 4, 12, 36, 38, 39, 40 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ :

Заявлений суддею Покровського районного суду Дніпропетровської області Степановою О.С. самовідвід у розглядіпозовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя - передати до канцелярії Покровського районного суду Дніпропетровської області для повторно розподілу згідно положень ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.С. Степанова