Ухвала

17 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 179/767/21

провадження № 61-2531ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Фермер», яка підписана представником Савченком Віктором Петровичем, на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2021 року в складі судді: Ковальчук Т. А., та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 січня 2022 року складі колегії судді: Ткаченко І. Ю., Деркач Н. М., Пищиди М. М., у справі позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Фермер» про стягнення заборгованості по орендній платі,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до ТОВ «СП «Фермер» про стягнення заборгованості по орендній платі.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2021 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 січня 2022 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Фермер» на користь ОСОБА_1 кошти за користування земельною ділянкою в розмірі 219 612,40 грн та сплачену суму судового збору в розмірі 2 196,12 грн.

14 лютого 2022 року засобами потового зв`язку ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Фермер» через представника Савченка В. П. подало касаційну скаргу на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 січня 2022 року. ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Фермер» посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржені судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким в частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , стягнувши з ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Фермер» на користь ОСОБА_1 2 426,17 грн, у задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Ціна позову у справі № 179/767/21 становить 219 612,40 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 179/767/21 є малозначною у силу вимог закону.

ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Фермер» у касаційній скарзі зазначає, що, враховуючи розміри стягнутої судовими рішеннями суми коштів та майновий стан відповідача, справа має для нього виняткове значення. Проте, ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Фермер» не обґрунтовує в чому проявляється виняткове значення для нього цієї справи. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що справа має виняткове значення для учасника справи.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржені судові рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Фермер» подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Фермер» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою скаргу, яка підписана представником Савченком Віктором Петровичем, на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 січня 2022 року у справі позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Фермер» про стягнення заборгованості по орендній платі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков