єдиний унікальний номер справи 531/58/22
номер провадження 2/531/197/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Попова М. С.,

за участі секретаря Клименко Т. М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

ВСТАНОВИВ:

13.01.2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку. Просила покласти на відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що 27 жовтня 2018 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб. Від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час сторони шлюбно-сімейно відносини припинили. Дитина залишилася проживати з матір`ю. На даний час ОСОБА_1 доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку та не має змоги працювати. Відповідач добровільно не надає коштів на її утримання. Інших джерел доходу, крім соціальних виплат, позивачка не має. Позивачка вважає, відповідач має можливість сплачувати аліменти на дружину, у якої проживає дитина, так як знаходиться у працездатному віці, працює, інших стягнень по виконавчих документах, крім стягнень з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини, не має.

Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 17.01.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін не надходило.

23.01.2022 року відповідач ОСОБА_2 надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що вважає вимоги позивачки безпідставними та необґрунтованими, так як ОСОБА_1 добровільно відмовилася від спільного проживання, не бажаючи залишати своїх батьків. Відповідач зазначає, що не має змоги сплачувати аліменти на утримання дружини оскільки його дохід повністю витрачається на щоденні потреби, враховуючи комунальні платежі, оплату житла та допомогу батькам, купівлю найнеобхіднішого одягу, продуктів, медикаментів, оплату за проїзд до місця роботи. ОСОБА_2 вказує також, що він підтримує своїх батьків, оскільки батько є пенсіонером, а мати має групу інвалідності та знаходиться на обліку в онкодиспансері.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі, зареєстрованому Шевченківським районним у місті Полтава відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області. Цей факт підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 27.10.2018 року (а.с.6).

Сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 07.10.2021 року Зіньківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №78 (а.с.7).

Сторони визнали, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована АДРЕСА_1 , де фактично проживає разом з малолітньою дочкою ОСОБА_3 , відповідач ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає окремо.

З огляду на наведене, суд вважає, що сторони проживають окремо, дитина проживає з матір`ю, позивачем ОСОБА_1 , знаходиться на її утриманні.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач працює та отримує заробітну плату. Доказів стосовно того, що батьки відповідача перебувають на його утриманні ОСОБА_2 не надав.

Жодних доказів, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини до суду не подано.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідач матеріальну допомогу на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку в добровільному порядку не надає.

Згідно ч.2,3 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Право жінки та чоловіка на утримання припиняється з підстав, встановлених пунктами 2 і 4 статті 83, статтями 85, 87 і 89 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Право дружини на утримання, передбачене статтею 84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини. Право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Відповідно до положень ст.182, ст.183 СК України, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 має задовільний стан здоров`я, працездатний, працює, має одну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої судовим наказом з нього стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку.

Відповідно до роз`яснень п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" N3 від 15.05.2006 року, максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до ч.3 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З урахуванням матеріального становища сторін, при визначені розміру аліментів, що мають бути стягнуті, судом приймається до уваги та обставина, що відповідач працює, тобто має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, а тому у суду є всі підстави для повного задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на її користь аліментів на її утримання в розмірі ј частини всіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, починаючи з 13 січня 2022 року.

Таким чином, загальний розмір аліментів, стягнутих з відповідача на користь позивача, становить 50 % заробітної плати (1/4 + 1/4), що відповідає вимогам чинного законодавства щодо максимального розміру аліментів. Тому суд вважає, що він має можливість сплачувати аліменти в розмірі, встановленому рішенням суду.

Згідно ст.430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, згідно ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 76, 264, 265, 268, 273, 274, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на її особисте утримання в розмірі ј частини від усіх видів доходу платника аліментів щомісячно, починаючи з 13.01.2022 року до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992,4 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць на утримання ОСОБА_1 допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги або через Карлівський районний суд Полтавської області. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С.Попов