Ухвала

09 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 334/780/20

провадження № 61-1602ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 30 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним,

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2022 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 30 вересня 2021 року у зазначеній вище справі, з пропуском строку на касаційне оскарження встановленого у частині першій статті 390 ЦПК України.

Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з огляду на те, що копію постанови Запорізького апеляційного суду від 30 вересня 2021 року. На підтвердження викладеного надав копію супровідного листа Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2021 року про направлення представнику заявника ОСОБА_2 копій оскаржених судових рішень та копію поштового конверту.

Відповідно до частин першої-третьої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналіз наданих пояснень на обґрунтування пропуску строку звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою свідчить, що вказані обставини не можна вважати поважними, оскільки вони не підтверджені достатніми доказами.

Надані представником заявника докази не свідчать в повній мірі про неотримання оскарженої постанови Запорізького апеляційного суду від 30 вересня 2021 рокузаявником та його представником раніше.

Разом із тим заявником не надано належних письмових докази, з приводу недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, та не наведено інших підстав.

Суд касаційної інстанції на підставі статті 81 ЦПК України зобов`язаний встановлювати такі обставини на підставі належних та допустимих доказів, в свою чергу доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Несвоєчасне отримання копії судового рішення не змінює визначений законом строк і порядок касаційного оскарження, а може бути лише підставою для його поновлення у разі подання відповідної заяви з наданням доказів.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК Україникасаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Таким чином, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно надіслати до суду обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій вказати поважність причин пропуску строку, надавши достатні та належні докази (зокрема, супровідний лист та поштовий конверт суду апеляційної інстанції, довідку суду, копії листів-повернень, тощо), які підтверджуватимуть поважність причин пропуску строку.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення цих недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 30 вересня 2021 року залишити без руху.

Надати заявнику для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, настануть наслідки передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров