Справа № 385/1697/21
Провадження № 2/385/32/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2022 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Венгрина М. В.,

секретаря судового засідання Шевченко Л. О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в м. Гайворон цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі виробничого підрозділу Шевченківської дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Одеська залізниця» про визнання незаконним і скасування наказу про відсторонення від роботи,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі виробничого підрозділу Шевченківської дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Одеська залізниця» в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просиввизнати незаконним та скасувати наказ про відсторонення його від роботи№ 07-194/355 від 15.12.2021.

Стислий виклад позиції учасників справи

позиція позивача

В обґрунтування позову позивач покликався на те, що наказом № 07-194/355 від 15.12.2021 ВП Шевченківська дирекція залізничних перевезень РФ«Одеська залізниця» АТ Українська залізниця на підставі акту від 19.12.2021 № 002 його відсторонено від роботи через відсутність щеплення від Ковід-19. З наказом його було ознайомлено 20.12.2021, з актом, від 19.12.2021 його не ознайомлювали. Відповідно до посадової інструкції він не є особою яка підлягає щепленню від Ковід-19 в обов`язковому порядку. Крім того не є бактеріоносієм. Зазначає, що відповідач не попереджав його про необхідність надання документу про вакцинацію або про заборону на вакцинацію і таке не передбачено ні посадовою інструкцією, ні колективним договором, ні КЗпП України ні Конституцією України. Відстороненням від роботи порушено його право на працю. Тому просить наказ скасувати.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, пояснив, що з листом-ознайомленням, актом № 002 від 19.12.2021 року його не ознайомлювали, про зміст таких не повідомляли.

позиція відповідача

Відповідачем подано відзив в якому той позовні вимоги не визнав. В обґрунтування своєї позиції відповідач покликався на те, що його дії по відстороненню ОСОБА_1 від роботи вчинені відповідно до Закону України Про захист від інфекційних хвороб, Законом України Основи законодавства України про охорону здоров`я, постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, наказу МОЗ України від 04.10.2021 № 2153 Про затвердження переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням. Зазначено, що наказом МОЗ України від 01.11.2021 №2393, який набрав чинності 09.12.2021, розширено список професій, для яких щеплення проти COVID-19 є обов`язковим, зокрема включено співробітників підприємств, установ та організацій згідно Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою КМУ від 04.03.2015 № 83, до якого входить АТ Укрзалізниця. Вказано, що відповідачем було ознайомлено позивача з листом-ознайомленням в якому наводились положення п. 41-6 постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236, наказу МОЗ від 04.10.2021 № 2153, наказу МОЗ від 01.11.2021 № 2393, постанови КМУ від 04.03.2015 № 83 та зазначено про необхідність отримання обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19 та необхідність пред`явлення безпосередньому керівнику не пізніше 08.12.2021 документу, що підтверджує вакцинацію чи висновку лікаря щодо наявності протипоказань до такого щеплення; попереджено що відмова або ухилення від щеплення може бути підставою для відсторонення від роботи. Текст листа-ознайомлення позивачу зачитано вголос в присутності свідків, оскільки він відмовився від підпису в листі-ознайомленні, про що 26.11.2021 складено акт. Наказом від 15.12.2021, позивача, який працює на посаді складача поїздів ст. Гайворон з 01.12.2006, відсторонено від роботи з 20.12.2021 до моменту усунення причин відсторонення. Також відповідач зазначає, що оскільки станом на час відсторонення від роботи позивачем не було надано безпосередньому керівнику ні документу про підтвердження вакцинації, ні висновку лікаря щодо наявності протипоказань до щеплення, то відповідачем було складено акт від 19.12.2021 № 002. Вважає оскаржуваний наказ прийнятим правомірно, просить відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 додатково пояснила, що наказ було видано 15.12.2021 на підставі акту від 19.12.2021 у зв`язку з територіальною віддаленістю від працедавця до особи щодо якої такий видано. У випадку, якщо б ОСОБА_1 до 20.12.2021 (дня відсторонення, згідно з наказом) надав докази вакцинації чи довідку лікаря про протипоказання до такої, то зазначений наказ був би скасований та не вступив би в дію.

Заяви та клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі

Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 29 грудня 2021 року залишено без руху та надано термін на усунення недоліків, які 14.01.2022 року усунено шляхом подачі позовної заяви в новій редакції.

Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 17 січня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.

09.02.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача.

15.02.2022, до початку розгляду справи, позивачем подано заяву про стягнення судових витрат з відповідача.

Розгляд справи проведено в судовому засіданні 15.02.2022.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Статтею 46 Кодексу законів про працю України передбачено, що відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Стаття 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 6 квітня 2000 року № 1645-III встановлює, що профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Підпунктами 1-2 пункту 41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 (в редакції, чинній на 15 грудня 2021 року) «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на керівників державних органів (державної служби), керівників підприємств, установ та організацій покладено обов`язок забезпечити: 1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 р. № 2153; 2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб та частини третьої статті 5 Закону України Про державну службу, крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я.

За Переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 р. № 2153 обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають працівники Підприємств, установ та організацій, включених до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року № 83.

Відповідно Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року № 83, в такому міститься АТ Українська залізниця.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Згідно наказу № 168-ос від 01.12.2006 ОСОБА_1 працює на посаді складача поїздів станції Гайворон з 01.12.2006 (а.с. 30)

Відповідно до наказу №07-210/561 від 19.11.2021 ОСОБА_1 з 20.11 по 03.12.2021 відряджено до станції Джулинка для виконання обов`язків чергового по залізничній станції (а.с. 31).

Згідно листа-ознайомлення до відома працівників було доведено положення постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236, наказу МОЗ України від 04.10.2021 № 2153, наказу МОЗ України від 01.11.2021 № 2393, постанови КМУ від 04.03.2015 №83, список пунктів щеплень та центрів масової вакцинації, порядок організації щеплення в РФ Одеська залізниця, необхідність отримання профілактичного щеплення від COVID-19, попереджено про можливість відсторонення від роботи. В списку працівників вказане прізвище ОСОБА_1 та є відмітка про відмову в ознайомленні (а.с. 32).

Відповідно до акту від 26.11.2021 складеного ВП Шевченківська дирекція залізничних перевезень, місце складення ст. Джулинка, час складення 11 год 30 хв, в.о. начальника станції ОСОБА_3 , чергова по станції ОСОБА_4 , прибиральник ОСОБА_5 запропонували черговому по станції ОСОБА_1 , ознайомитись з положеннями постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236, наказу МОЗ України від 04.10.2021 № 2153, наказу МОЗ України від 01.11.2021 № 2393, постанови КМУ від 04.03.2015 №83, списоком пунктів щеплень та центрів масової вакцинації, порядком організації щеплення в РФ Одеська залізниця, необхідністю отримання профілактичного щеплення від COVID-19, попереджено про можливість відсторонення від роботи та необхідність пред`явлення безпосередньому керівнику та відділу кадрів підрозділу не пізніше 08.12.2021 документів, що підтверджують вакцинацію від COVID-19 або висновку лікаря щодо протипоказань для такої. Вказано, що текст листа-ознайомлення зачитано вголос у присутності свідків, однак ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення з листом під особистий підпис. Згаданий акт підписаний в.о. начальника станції ОСОБА_3 , черговою по станції ОСОБА_4 , прибиральником ОСОБА_5 (а.с. 33-34)

Відповідно до акту № 002 від 19.02.2021 складеного о 09 год 00 хв начальником станції Гайворон ОСОБА_6 , заступником начальника станції ОСОБА_7 , інженером з охорони праці ОСОБА_8 , ними засвідчено, що ОСОБА_1 станом на 19.12.2021 не надав документ, що підтверджує вакцинацію проти COVID-19 або висновок лікаря щодо наявності протипоказань до проведення обов`язкових щеплень проти COVID-19, встановлено факт ухилення від проходження обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19 ОСОБА_1 , складача поїздів ст. Гайворон; доведено до відома про правові наслідки ухилення у вигляді відсторонення від роботи без збереження заробітної плати з 20.12.2021. Згаданий акт підписаний начальником станції Гайворон ОСОБА_6 , заступником начальника станції ОСОБА_7 , інженером з охорони праці ОСОБА_8 (а.с. 35).

Відповідно до наказу №07-194/355 виробничого підрозділу Шевченківська дирекція залізничних перевезень Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця від 15.12.2021 Про відсторонення від роботи відсторонено ОСОБА_1 , складача поїздів 5 розряду станції Гайворон 2 класу від роботи з 20.12.2021 до моменту усунення причин відсторонення. Даний наказ містить посилання на підставу - акт від 19.12.2021 № 002 (а.с. 5 та 36).

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову

Отже, як встановлено судом на підставі досліджених доказів ОСОБА_1 , який працює складачем поїздів ст. Гайворон був відсторонений від роботи наказом від 15.12.2021 №07-194/355 з 20.12.2021 без збереження заробітної плати. Підставою для даного наказу роботодавець вказав акт № 002 від 19.12.2021.

Актом від 19.12.2021 № 002, який вказаний підставою для прийняття наказу засвідчено факт ухилення ОСОБА_1 від проходження обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19.

Суд відхиляє покликання позивача про те, що його не ознайомлено з з листом-ознайомленням, де роз`яснено про необхідність вакцинації та наслідки ухилення від такої, оскільки таке спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема актом від 26.11.2021, згідно якого таку інформацію йому зачитано вголос.

Також суд вважає доведеним обставину ухилення ОСОБА_1 від проходження вакцинації від COVID-19, чого позивач не заперечував в судовому засіданні та що підтверджується актом від 19.12.2021.

Однак судом встановлено, що позивача відсторонено від роботи на підставі наказу від 15.12.2021 №07-194/355. При видачі оспорюваного наказу про відсторонення, як на підставу такого, відповідач покликався на акт від 19.12.2021. Тобто на момент видачі оспорюваного наказу роботодавцем такий акт не міг існувати, а підтверджені ним обставини - бути встановленими. А отже, на момент видачі наказу не було встановлено факту ухилення позивача від проходження щеплення, відмови від проходження такого чи наявності медичних протипоказань до такого. Відтак підстава для відсторонення позивача від роботи,станом на день видачі, наказу була відсутня та сам наказ є передчасним, що, на думку суду, свідчить про незаконність оскаржуваного наказу.

Суд не бере до уваги покликання представника відповідача, що наказ був виданий через територіальну віддаленість роботодавця та міг бути скасований до дня відсторонення, тобто до 20.12.2021 у випадку надання позивачем інформації про отримане щеплення, оскільки таке не спростовує відсутність підстави відсторонення на момент видачі наказу та не свідчить про його законність.

Отже, на підставі викладеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

При цьому суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати св ої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

щодо судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В матеріалах справи наявна квитанція № від 14.01.2022 про сплату ОСОБА_1 908,00 грн судового збору, отримувач платежу ГУК в Кіровоградській області ТГ м. Гайворон.

Отже, враховуючи, що позовна вимога немайнового характеру про визнання незаконним наказу задоволена, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений тим судовий збір в сумі 908,00 грн.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 76-82, 141, 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ виробничого підрозділу Шевченківської дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 15 грудня 2021 року №07-194/355 в частині відсторонення ОСОБА_1 від роботи як складача поїздів 5 розряду станції Гайворон 2 класу з 20.12.2021.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (місцезнаходження м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 908 (дев`ятсот вісім) гривень сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено 17.02.2022.

Суддя: М. В. Венгрин

Дата документу 15.02.2022