Справа № 2-1478/11
У Х В А Л А

15 лютого 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів Кожух О. А., Куштана Б. П.

з участю секретаря Кекерчень М. І.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду від 28 листопада 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2011 року ОСОБА_2 пред`явив позов до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно.

Свої вимоги мотивував тим, що 07 липня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу 1/2 частини п`яти навісів і артезіанської свердловини з насосною, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Інша 1/2 частина цього нерухомого майна належить позивачу. В цей же день на підставі розписки відповідач отримав 12 000 гривень. Зазначений договір був укладений в простій письмовій формі. Відповідно до умов договору сторони протягом шести місяців мали підготувати всі необхідні документи для переоформлення частини зазначеного майна на ім`я позивача через нотаріуса.

Позивач стверджував, що ОСОБА_3 , порушуючи домовленості, ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Після купівлі зазначеного майна позивач півтора року здійснює обслуговування і ремонт, несе інші передбачені законодавством України витрати пов`язані з його утриманням, тобто здійснює всі повноваження власника щодо придбаного майна.

У зв`язку з цим позивач просив: 1) визнати дійсним договір купівлі-продажу від 07 липня 2008 року 1/2 частини п`яти навісів та артезіанської свердловини з насосною, що знаходяться в АДРЕСА_1 ; 2) визнати за позивачем право власності на п`ять навісів та артезіанську свердловину з насосною, що знаходяться в АДРЕСА_1 (Т.1, а.с.2).

Рішенням Виноградівського районного суду від 28 листопада 2011 року, з урахуванням ухвали Виноградівського районного суду від 09 грудня 2011 року про виправлення описки, позов задоволено в повному обсязі (Т.1, а.с.48-50, 56).

22 травня 2020 року дружина відповідача ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження (Т.1, 59-71), а 11 червня 2020 року ухвалою Закарпатського апеляційного суду їй поновлено строк на апеляційне оскарження (Т.1, а.с.93).

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 11 січня 2021 року відповідача у справі ОСОБА_3 замінено на його правонаступника ОСОБА_1 (Т.1, а.с.151).

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 07 червня 2021 року рішення суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позову відмовлено (Т.1., а.с.223-225).

Постановою Верховного Суду від 19 січня 2022 року постанову апеляційного суду скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження (Т.2, а.с.69-75).

При цьому Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції повинен був перевірити доводи щодо поважності причин пропуску процесуального строку, оскільки вони мають суттєве значення для вирішення питання про поновлення цього строку.

Звертаючись до суду 22 травня 2020 року з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 зазначила, що не була учасником справи, а про оскаржуване рішення дізналася 11 травня 2020 року після звернення до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 .

Сам лише факт отримання копії судового рішення та подання апеляційної скарги після спливу майже 9 років особою, не залученою до участі у справі, за відсутності інших підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, зважаючи на дату ухвалення оскарженого рішення (2011 рік), не може вважатися беззаперечною підставою для поновлення процесуального строку, передбаченого на апеляційне оскарження.

Доводи ОСОБА_1 щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та аргументи на підтвердження цих доводів не були належно перевірені судом апеляційної інстанції, оскільки їм надана неналежна оцінка. Зокрема, не надано оцінки наявним у матеріалах справи (а. с. 177-180) документам, що свідчать про надання нею згоди ОСОБА_3 на розпорядження спірним майном.

Закарпатським апеляційним судом під час вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження враховано тільки твердження ОСОБА_1 , яка не була учасником справи, про отримання нею судового рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2011 року лише 11 травня 2020 року.

Поновлення строку на апеляційне оскарження без доведеності поважності причин не забезпечило рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Верховний Суд також зазначив, що апеляційна скарга ОСОБА_1 подана після спливу строку на апеляційне оскарження, а з матеріалів справи незрозуміло, які причини пропуску цього строку були визнані поважними, а тому встановленню підлягає підстава для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

В ухвалі Закарпатського апеляційного суду від 11 червня 2020 року про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 апеляційний суд належно не дослідив питання поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, враховуючи, що з часу ухвалення рішення районним судом минуло майже 9 років, формально вказавши, що вона не приймала участі у справі , а оскаржуване рішення від 28 листопада 2011 року отримала 11 травня 2020 року (Т.2, а.с.69-75).

Отже, з вказаного слідує, що справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, апеляційний суд врахував висновки Верховного Суду, а також перевірив доводи апелянта ОСОБА_4 щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Суд апеляційної інстанції також з`ясував, що тотожне процесуальне питання (строк на апеляційне оскарження та наслідки його пропуску) є предметом розгляду у касаційному порядку у іншій справі № 2-3887/2009 (провадження № 14-36цс12), яка згідно постанови від 24 березня 2021 року прийнята до розгляду Великою палатою Верховного Суду.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

За цих обставин, а також враховуючи те, що принцип верховенства права вимагає юридичної визначеності стосовно застосування процесуальних норм, які визначають строк на апеляційне оскарження та наслідки його пропуску, провадження у даній справі слід зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 2-3887/2009 (провадження № 14-36цс12) у подібних правовідносинах, яка прийнята до розгляду Великою Палатою Верховного Суду.

Керуючись п. 10 ч. 1 ст. 252, п. 14 ч. 1 ст. 253, ст. 260, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Зупинити провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 2-3887/2009 (провадження № 14-36цс12) у подібних правовідносинах, яка прийнята до розгляду Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: