Провадження № 2/344/1196/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи: старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Матієшин Наталія Дмитрівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Фінпром Маркет», треті особи: старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Матієшин Наталія Дмитрівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову вказує, що 25 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено Виконавчий напис №16892 про звернення стягнення з ОСОБА_1 невиплачених в строк грошових коштів на користь ТзОВ «Фінпром Маркет» якому Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арбімаркет» відступило право вимоги на підставі про відступлення прав вимоги від 04.08.2020 року, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» на підставі Договору про відступлення права вимоги №000123-а від 12.06.2018 року відступлено право вимоги за Кредитним договором № 1591/06-К16 від 20.10.2006 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 . Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.06.2018 року 25.09.2020 року. Сума заборгованості складає 19967,72 грн.: 14930,22 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4987,50 грн. заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією; 50,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису.

Позивач зазначає, що 20.10.2006 року жодного кредитного договору із ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» не укладав та не підписував. Крім того, строк дії Кредитного договору № 1591/06-К16 від 20.10.2006 року вже давно минув, а позивач жодних платежів не здійснював, оскільки такого договору не підписував. Нотаріусом, на час вчинення спірного виконавчого напису, не з`ясовано чи не пропущено Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» строк позовної давності, а так само, трирічний строк з дня виникнення у нього права вимоги, що вимагає п.3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, не встановлено, коли було здійснено останню оплату по кредиту. Крім того, нотаріусом порушено порядок вчинення виконавчого напису відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №16892 від 25.09.2020 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 19967,72 грн., а також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив суд позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача ТзОВ «Фінпром Маркет» в судове засідання не з`явився. 04.01.2022 року від представника відповідача до суду надійшла заява про визнання позовних вимог. Також представником відповідача подано до суду заяву про зменшення витрат на правничу допомогу.

Третя особа - старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Матієшин Наталія Дмитрівна в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.08.2020 року між ТзОВ " Фінансова компанія «Арбімаркет» та ТзОВ «Фінпром Маркет» укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТзОВ «Арбімаркет» відступлено ТзОВ «Фінпром Маркет» право вимоги до позичальників зазначених у Додатку №1 до цього договору (п.1). Згідно витягу з реєстру заборгованостей (додатку до договору про відступлення прав вимоги від 04.08.2020 року) у п.1154 зазначено боржника ОСОБА_1 по кредитному договору 1591/06-К16 від 20.10.2006 року.

25.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №16892, відповідно до якого запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», якому ТзОВ «Фінансова компанія «Арбімаркет» відступлено право вимоги на підставі Договору про відступлення прав вимоги від 04 серпня 2020 року, якому в свою чергу ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на підставі Договору відступлення прав вимоги №000123-а від 12.06.2018 року відступлено право вимоги за Кредитним договором №1591/06-К16 від 20.10.2006 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 за період з 11.06.2018 року по 25.09.2020 року включно, суму у розмірі 19967,72 грн.: що становить 14930,22 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4987,50 грн. заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією; 50,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису.

09.07.2021 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Матієшин Наталією Дмитрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66042197 з виконання виконавчого напису №16892 від 25.09.2020 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» 19 967,72 грн.

З виписки з рахунку ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості, строку, за який провадиться стягнення та відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Кредитним договором №1591/06-К16 від 20.10.2006 року, виданої директором ТОВ «Фінпром маркет» Яворським Р.І. вбачається, що станом на 14.12.2021 року заборгованість за Кредитним договором № від 20.10.2006 року становить 19 917,72 грн. та складається з 14 930,22 грн., заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією становить 4 987,50 грн.

Сторона позивача вважає виконавчий напис таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, оскільки вчинення виконавчого напису було здійснено із порушенням процедури його вчинення.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (далі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований за № 282/20595 зі змінами та доповненнями на час вчинення виконавчого напису (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років (визнано норми цієї статті такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 7-р(I)/2020 від 01.07.2020). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (зі змінами) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Таким чином, із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014р. була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п. 1 Переліку).

10 грудня 2014р. набула чинності постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п. 2 Переліку).

Втім, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19).

З копії виконавчого напису вбачається, що 20.10.2006 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №1591/06-К16.

Виконавчий напис стосується стягнення з позивача заборгованості на користь ТОВ «Фінпром Маркет» (якому ТзОВ «Фінансова компанія «Арбімаркет» відступлено право вимоги на підставі Договору про відступлення прав вимоги від 04 серпня 2020 року, якому в свою чергу ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на підставі Договору відступлення прав вимоги №000123-а від 12.06.2018 року відступлено право вимоги за Кредитним договором №1591/06-К16 від 20.10.2006 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 ) за Кредитним договором №1591/06-К16 від 20.10.2006 року за період з 11.06.2018 року по 25.09.2020 року включно, суму у розмірі 19 917,72 грн. яка складається з 14 930,22 грн., заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією становить 4 987,50 грн.

Повноваження нотаріуса при розгляді питань вчинення виконавчих написів, в т.ч. вивчення питання безспірності заборгованості, висловлено у справі № 305/2082/14-ц, яка розглядалась Великою Палатою Верховного Суду 15 січня 2020 р.

Так, в даному рішенні ВП ВС зазначено, що нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

В сукупності оцінених всіх доказів, на підставі яких позивач обґрунтував доводи позову, суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з недотриманням вимог чинного законодавства, оскільки редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору (ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999р.), у зв`язку із чим, вчинений виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

На час вчинення спірного виконавчого напису, нотаріусом не з`ясовано чи не пропущено ТОВ «Фінпром Маркет», трирічний строк з дня виникнення у нього права вимоги, що вимагає п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, не встановлено, коли було здійснено останню оплату по кредиту. Період стягнення у виконавчому написі зазначено з 11.06.2018 року по 25.09.2020 року, тоді як договір укладено 20.10.2006 року.

В сукупності оцінених всіх доказів, на підставі яких позивач обґрунтував доводи позову, суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з недотриманням вимог чинного законодавства, оскільки редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору (ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999р.), у зв`язку із чим, вчинений виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК Українипри вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 141 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення закону, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК Українисуду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

Із матеріалів справи вбачається, що 27.08.2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Боднарчуком А.М. укладено договір про надання правової допомоги. Згідно п.1.1. даного договору адвокат зобов`язується надати клієнту юридичну допомогу з приводу захисту прав та законних інтересів в Івано-Франківському міському суді та Івано-Франківському апеляційному суді за позовом до ТОВ «Фінпром Маркет» про скасування виконавчого напису. Сторони погодили, що за правову допомогу, передбачену в п.п. 1.2 Договору Клієнт сплачує адвокату винагороду визначеною додатком №1 до цього Договору, а саме в розмірі 5 000,00 грн. (п.3.1). Клієнт здійснює оплату за годину роботи адвоката, а саме 1 000,00 грн. В ціну Договору не включені фактичні витрати щодо виконання адвокатом зобов`язань за Договором (п.п.3.2-3.3).

Відповідно до п.п. 4.1.-4.2. Договору про надання правової допомоги від 27.08.2021 року розмір оплати праці адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами в додатках до цього договору та акту приймання-передачі виконаної роботи. За домовленістю сторін, оплата правової допомоги може здійснюватись також у вигляді передоплати або авансу.

З розрахунку винагороди згідно договору про надання правової допомоги (правничої) (додаток №1 до Договору від 27.08.2021 року) вбачається, що сторони домовилися, що за Договором можуть надаватися наступні послуги: усна консультація з вивченням матеріалів справи вартістю 500 грн., кількість затрачених годин на виконання - 30 хв.; вивчення та аналіз судової практики вартістю 500 грн., кількість затрачених годин на виконання - 30 хв.; складання та подання позовної заяви вартістю 1 500 грн., кількість затрачених годин на виконання - 1 год. 30 хв.; складання інших процесуальних документів (відзиву, клопотань, заяв тощо) вартістю 500 грн., кількість затрачених годин на виконання - 30 хв.; представництво позивача в судовому засіданні, в залежності від кількості засідань вартістю 2000 грн., кількість затрачених годин на виконання - 2 год.

Як вбачається з акту приймання-передачі виконаної роботи до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 27.08.2021 року сторони (адвокат Боднарчук А.М. та клієнт ОСОБА_1 ) склали зазначений акт про те, що послуги, передбачені Договором, надані адвокатом у встановлений термін, у повному обсязі та із дотриманням інших умов договору, відповідно до переліку, а саме: усна консультація з вивченням матеріалів справи вартістю 500 грн., кількість затрачених годин на виконання - 30 хв.; вивчення та аналіз судової практики вартістю 500 грн., кількість затрачених годин на виконання - 30 хв.; складання та подання позовної заяви вартістю 1 500 грн., кількість затрачених годин на виконання - 1 год. 30 хв.; складання інших процесуальних документів (відзиву, клопотань, заяв тощо) вартістю 500 грн., кількість затрачених годин на виконання - 30 хв.; представництво позивача в судовому засіданні, в залежності від кількості засідань вартістю 2000 грн., кількість затрачених годин на виконання - 2 год.

Таким чином вартість послуг адвоката, згідно акту приймання-передачі виконаної роботи до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 27.08.2021 року становить 5 000 грн., яка сплачена ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою адвоката Боднарчук А.М. від 27.08.2021 року №04/08 та квитанцією до прибуткового касового ордера №54 від 27.08.2021 року.

ТзОВ «Фінпром Маркет» подано заперечення на заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Заява обґрунтована тим, що витрати, які поніс/понесе позивач під час розгляду справи, не є співмірними із ціною позову та/або значенням справи для сторони, складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, з огляду на те, що справа про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не є складною та відноситься до категорії малозначних і доводи наведені в позовній заяві, ґрунтуються на загально відомих висновках, які зазначені в постановах Великої Палати Верховного суду, і практику за категорією таких справ слід вважати установленою. Саме такі висновки покладені основу позовної заяви, а тому гонорар адвоката в розмірі 5 000 грн. не відповідає критеріям співмірності, (ч.4 ст. 137 ЦПК ріфаїни). Крім того, вартість адвокатських послуг є значно завищеною порівняно з іншими витратами на адвокатські послуги в «аналогічних справах та є неспіврозмірними у порівнянні з обсягом виконаних робіт, складності справи та ринковим цінам на адвокатські послуг в аналогічних справах. Крім того, твердження представника позивача стосовно співмірності витрат на правничу допомогу до предмету позову є таким, які не заслуговують на увагу, оскільки предмет позову у даній справі немайновий, а відтак вираховувати відсоткове відношення витрат на правничу допомогу до немайнового позову є недоречним. Звертає увагу суду на поведінку відповідача у даній конкретній справі, яка була направлена на врегулювання спору в мировому порядку, зокрема надання позивачу можливості закрити заборгованість за кредитним договором частково та у визнанні позовних вимог позивача. Враховуючи вище викладене, розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами підлягають зменшенню з 5 000 грн. до 1 907,00 грн.

Таким чином, ТзОВ «Фінпром Маркет» просило зменшити витрати на правничу допомогу до 1 907,00 грн.

При цьому, Верховний Суд зауважує, що при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 у справі № 755/9215/15-ц).

У матеріалах справи міститься розрахунок та докази щодо обсягу наданих послуг адвокатом, виконаних ним робіт та участі в засіданнях.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача зазначених витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн., які включають в себе послуги з: консультації з вивченням матеріалів справи вартістю 500 грн., вивчення та аналіз судової практики вартістю 500 грн., складання та подання позовної заяви вартістю 1 500 грн., складання інших процесуальних документів вартістю 500 грн.

Суд вважає необґрунтованими вимоги щодо відшкодування витрат на правову допомогу по представництву позивача в судовому засіданні, в залежності від кількості засідань вартістю 2000 грн., кількість затрачених годин на виконання - 2 год., оскільки представник позивача участі у судовому засіданні не брав, розгляд справи відбувся у письмовому провадженні.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача слід стягнути витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням задоволення позову та визнання позову відповідачем слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого за подання позовної заяви до суду в розмірі 454 гривень (50% від 908 гривень).

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому з відповідача слід стягнути 454 гривень (908 гривень - 454 гривень) судового збору в користь позивача за подачу до суду позовної заяви.

На підставі вище викладеного та керуючись Законом України «Про нотаріат», ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 12, 76, 89, 141, 247, 258, 259, 263,264, 265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи: старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Матієшин Наталія Дмитрівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, вчинений 25 вересня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 16892 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», заборгованості за кредитним договором №1591/06-К16 від 20.10.2006 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», юридична адреса: м.Ірпінь, Київської області, вул.Стельмаха Михайла, 9А, офіс, 204, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 454 гривні 00 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 ( три тисячі ) гривень 00 копійок.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 454 гривні 00 копійок, згідно квитанції № 5102-12-008/С від 12.11.2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», юридична адреса: м.Ірпінь, Київської області, вул.Стельмаха Михайла, 9А, офіс, 204, .

Третя особа: старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Матієшин Наталія Дмитрівна, юридична адреса: м.Івано-Франківськ, вул.Галицька, 45.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, адреса місцезнаходження: м.Київ, вул.Мала Житомирська, 6/5.

Суддя Татарінова О.А.

Повний текст рішення складено 15 лютого 2022 року