Справа № 346/613/22
Провадження № 4-с/346/3/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю: секретаря Сав`яка О.В.

представника заявника адвоката Тарновського Г.М.

державного виконавця Кушицької М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кушицької Мар`яни Василівни щодо винесення постанов про арешт коштів незаконними, зобов`язання зняти арешт коштів та скасувати постанови про арешт коштів, -

в с т а н о в и в:

в скарзі заявник зазначає, що він є військовим пенсіонером, учасником бойових дій та з квітня 2021 року отримує пенсію, яка є єдиним його джерелом для існування, за рахунок якої здійснюється оплата навчання дочки. В листопаді 2021 року зняти пенсію зі свого рахунку він не зміг, оскільки, як повідомили працівники відділення «Укрсиббанк» в м. Долина, на його пенсійний рахунок накладено арешт. В той час на розгляді Долинського районного суду перебувала справа № 346/1445/21 за його позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Виконавче провадження № 66095617, відкрите приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнірем О.В., зупинене на підставі ухвали Долинського районного суду, а згодом закрите у зв`язку із задоволенням вищевказаного позову, арешти зняті.

В грудні 2021 року працівники банку повідомили, що його пенсія за грудень 2021 року також заблокована, арешти накладені на підставі постанов державного виконавця Коломийського відділу ДВС у Коломийському районі Iвано-Франківської області. За допомогою сайту «Судова влада України» йому вдалося знайти судові рішення, на підставі яких відкрито виконавчі провадження, якими є постанови Коломийського міськрайонного суду Iвано-Франківської області від 30.10.2020 року в справi № 346/4634/20, від 05.11.2020 року - № 346/4576/20 та від 18.08.2020 року - № 346/2844/20, винесені за ст. 172-20 ч. 3 КУпАП про стягнення з нього штрафів та судових зборів, про час і місце розгляду цих справ йому не було відомо. Через значний строк пропуску на апеляційне оскарження йому відмовлено в прийнятті апеляційних скарг та поновленні строку на апеляційне оскарження. Для з`ясування ситуації щодо блокування його пенсійної та соціальної картки заявник звернувся до АТ «Укрсиббанк», який 06.12.2021 року надав довідку про те, що № рахунку НОМЕР_1 є пенсійною карткою, а № рахунку НОМЕР_2 соціальною карткою. Крім того, банк надав виписку за картковим рахунком за період з 06.06.2021 року по 06.12.2021 року, з якої вбачається, що по вказаному рахунку інших зарахувань, окрім пенсійних, не надходить.

В кінці грудня 2021 року заявником на адресу Коломийського відділу ДВС направлено заяву про зняття арешту з пенсійного рахунку, до якої долучені вказані довідки банку. Проте, в.о. начальника вказаного відділу у відповіді, яку заявник отримав на початку січня 2022 року, відмовила у знятті арешту з рахунку, безпідставно мотивуючи тим, що ніби то банк не направив у ДВС документи, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення. У зв`язку з цим АТ «Укрсиббанк» додатково надав довідку від 30.12.2021 року про те, що 25.02.2021 року банк відкрив клієнту ОСОБА_1 пенсійний рахунок № НОМЕР_3 (міжнародний банківський номер рахунок IBAN НОМЕР_1 ), з якої вбачається, що вказаний рахунок має спеціальний режим і використовується виключно для зарахування цільових виплат пенсії, і будь-яких коштів на цей рахунок не зараховується. Однак, не зважаючи на надані довідки, що підтверджують спеціальний режим використання даного пенсійного та соціального рахунків, а також виписку, начальник вказаного відділу ДВС відмовила у знятті арешту, оскільки підстав для зняття останнього не має, про що зазначено у відповіді від 11.01.2022 року, яка надійшла представнику заявника 28.01.2022 року.

Тому заявник просить поновити йому строк звернення до суду з даною скаргою, визнати неправомірними дії державного виконавця Кушицької М.В. щодо винесення постанов про арешт коштів від 01.10.2020 року, 25.11.2020 року, 15.11.2021 року на пенсійному рахунку № НОМЕР_3 (міжнародний банківський номер рахунок IBAN НОМЕР_1 ) та соціальному рахунку НОМЕР_2 , що належить заявнику, зобов`язати цього державного виконавця зняти арешт коштів та скасувати постанови про арешт коштів від 01.10.2020 року, 25.11.2020 року, 15.11.2021 року на вказаних рахунках, а також зобов`язати АТ «Укрсиббанк» розблокувати вказані рахунки для здійснення отримання пенсії з Пенсійного фонду України.

Заявник в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Тарновський Г.М. в судовому засіданні скаргу підтримав та просить скаргу задовольнити із вказаних підстав.

Державний виконавець Коломийського відділу ДВС Кушицька М.В. в судовому засіданні просить в задоволенні скарги відмовити.

14.02.2022 року начальником Коломийського відділу ДВС у Коломийському районі Івано-Франківської області подано до суду відзив на скаргу, в якому зазначено, що на виконанні у вказаному відділі перебувають виконавчі провадження: ВП № 64146641 та ВП № 64146771, відкриті 15.01.2021 року на підставі постанови, виданої 05.11.2020 року Коломийським міськрайоннимм судом Івано-Франківської області в справі № 346/4676/20, про стягнення з ОСОБА_1 3 655 грн. штрафу та 420,40 грн. відповідно, в яких 15.01.2021 року винесено постанову про арешт коштів боржника; ВП № 63724451 та ВП № 63724572, відкриті 25.11.2020 року на підставі постанови вказаного суду в справі № 346/4634/20 від 30.10.2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 3 655 грн. штрафу та 420,40 грн. відповідно, в яких 25.11.2020 року винесено постанову про арешт коштів боржника; ВП № 63130149 та ВП № 63130286, відкриті 24.09.2020 року на підставі постанови вказаного суду в справі № 346/2844/20 від 18.08.2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 3 655 грн. штрафу та 420,40 грн. відповідно, в яких 01.10.2020 року винесено постанову про арешт коштів боржника (ВП № 63130286 завершено 30.12.2020 року на підставі п.5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»). У всіх виконавчих документах зазначена адреса боржника: АДРЕСА_1 , тому дії виконавця з відкриття виконавчого провадження за вказаною адресою відповідають ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

В пункті 1 постанов про арешт коштів боржника передбачено накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та /або звернення стягнення на які заборонено законом.

Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 вказаного Закону повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 цього Закону.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону).

Від банківських установ вищевказані повідомлення не надходили. Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат) та набули статус вкладу. Арешт на рахунок боржника не унеможливлює отримання ним пенсії, за його бажанням пенсію можна отримати поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу). Тобто, дії державного виконавця щодо накладення арешту на кошти боржника є правомірними.

Крім цього, у скарзі не зазначено, які саме дії державного виконавця є неправомірними, в чому полягає неправомірність та які норми закону порушені виконавцем. Вимоги заявника щодо зобов`язання АТ «Укрсиббанк» розблокувати пенсійний та соціальний рахунок не має жодного відношення до відділу ДВС, оскільки вказаний банк не перебуває у складі цього відділу. Тому начальник вказаного відділу ДВС просить в задоволенні скарги відмовити.

Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши вказаних учасників і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст. 451 вказаного Кодексу за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що державним виконавцем Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кушицькою М.В. винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень: 25.11.2020 року - ВП № 63724451 та ВП № 6324572 щодо виконання постанови Коломийського міськрайонного суду в справі № 346/4634/20 від 30.10.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 3 655 грн. штрафу та 420,40 грн. судового збору; 24.09.2020 року - ВП № 63130149 щодо виконання постанови Коломийського міськрайонного суду в справі № 346/2844/20 від 18.08.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 3 655 грн. штрафу; 15.01.2021 року - ВП № 64146771 щодо виконання постанови цього суду в справі № 346/4576/20 від 05.11.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 420,40 грн. судового збору (а.с. 20, 23, 26, 29). Пунктами 2 постанов зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено останнього про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Пунктами 6 постанов повідомлено сторін виконавчого провадження про право ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до автоматизованої системи виконавчого провадження, за адресою в мережі Інтернет, де також забезпечена можливість онлайн-оплати.

Судом також встановлено, що 01.10.2020 року, 25.11.2020 року, 15.01.2021 року та 15.11.2021 року у ВП № 63130149, ВП № 63724451, ВП № 63724572, ВП № 64146771 вказаним державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника при примусовому виконанні вищевказаних постанов суду, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів. Копію постанови направлено до виконання до банківських, інших фінансових установ та сторонам виконавчого провадження (а.с. 21, 22, 24, 25, 27, 28, 30, 31).

Згідно з письмовими заявами від 04.01.2021 року та грудня 2021 року (без зазначення точної дати), адресованими вказаному відділу ДВС, ОСОБА_1 та його представник, адвокат Тарновський Г.М. просили зняти арешт з пенсійного рахунку № НОМЕР_3 (міжнародний банківський номер рахунок IBAN НОМЕР_1 ), який має спеціальний режим використання та належить ОСОБА_1 (а.с. 7, 12).

Відповідно до довідки АТ «Укрсиббанк» від 06.12.2021 року ОСОБА_1 25.02.2021 року відкрито рахунки у вказаному банку: НОМЕР_1 пенсійні картки; НОМЕР_2 соціальні картки (а.с. 8).

Згідно з випискою за картковим рахунком клієнта за період з 06.06.2021 року по 06.12.2021 року НОМЕР_1 вказано операції за картковим рахунком ОСОБА_1 : безготівкове зарахування пенсії, грошової допомоги, соціальної виплати (а.с. 9).

Листом № 20.17-03/86120/15 від 20.12.2021 року в.о. начальника Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Г.Бордуланюк повідомлено ОСОБА_1 про те, що державним виконавцем для забезпечення виконання рішень суду (постанов в справах № 346/4576/20 від 05.11.2020 року, № 346/4634/20 від 30.10.2020 року, № 346/2844/20 від 18.08.2020 року) 15.11.2021 року винесено постанову про арешт коштів боржника; щодо арешту його рахунків повідомлено, що відповідно до ч. 2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно з цим Законом. На адресу відділу ДВС від банківських установ не надходили документи, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно з цим Законом (а.с. 10).

Відповідно до довідки № 65-3-31/969, виданої 30.12.2021 року АТ «Укрсиббанк» ОСОБА_1 25.02.2021 року відкрито пенсійний рахунок № НОМЕР_3 , міжнародний банківський номер рахунок (IBAN) НОМЕР_1 (а.с.13).

Листом № 20.17-20/736 від 11.01.2022 року начальника вказаного відділу ДВС адвоката Тарновського Г.М. на його звернення про зняття арештів з коштів на рахунку ОСОБА_1 повідомлено про те, що станом на 11.01.2022 року від банківських установ не надходили повідомлення про те, що рахунок боржника має спеціальний режим використання; надана ним довідка не підтверджує, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; на даний час не має підстав для зняття арешту з коштів на рахунку боржника (а.с. 15).

19.01.2022 року адвокат Тарновський Г.М. звернувся до вказаного відділу ДВС із заявою про направлення на його адресу постанов про відкриття виконавчих проваджень та про накладення арештів у ВП № 63130149, ВП № 64146771, ВП № 63724451, ВП 64146771, ВП № 63724572 (а.с. 18).

Згідно із листом вказаного відділу ДВС № 20.17-20/4189 від 24.01.2022 року, а також копією конверта від 28.01.2022 року, ОСОБА_2 направлено постанови про відкриття виконавчого провадження та арешт коштів боржника у банківських установах по запитуваних ним виконавчих провадженнях № 63130149, № 64146771, № 63724451, № 63724572 про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь держави (а.с. 19).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України cуд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 цього Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно з п.3 ч. 5 ст.19 зазначеного Закону боржник зобов`язаний за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Статтею 56 вказаного Закону передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Як підтверджено матеріалами справи, державним виконавцем 01.10.2020 року, 25.11.2020 року, 15.01.2021 року, 15.11.2021 року винесено постанови про арешт коштів боржника та накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 (а.с. 21, 22, 24, 25, 27, 28, 30, 31).

Згідно з абз.2 ч.2 ст.48 зазначеного Закону забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абз.2 ч.2 ст.59 вказаного Закону виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому п.10 ч.1 ст.34 цього Закону.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 34 Закону виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення, до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення.

За п.1 ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» (Закон № 1404-VIII) підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти боржника, що містяться на його рахунках у банківських установах.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону № 1404-VIII).

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статусу вкладу.

Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24 червня 2015 року у справі № 6-535цс15.

Велика Палата Верховного Суду від зазначеного висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах не відступала.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 03.02.2021 року в справі № 756/1927/16-ц (провадження № 61-10611св20).

Таким чином, згідно зі ст.52 вказаного Закону, покладений обов`язок на банк, а саме на АТ «Укрсиббанк», визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, що свідчить про те, що постанови виконавця про накладення арешту на кошти боржника на вказаний рахунок виконані, банк не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Таким чином, виходячи із дослідженого, суд вважає, що державним виконавцем правомірно винесено постанови про арешт коштів боржника. Доводи останнього про визнання неправомірними дій виконавця, зобов`язання зняти арешт з рахунку боржника та скасувати постанови про арешт коштів є необґрунтованими, оскільки накладаючи арешт на грошові кошти боржника, який не виконав рішення суду, державний виконавець в постанові зазначив, що арешт накладається на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику. Отже, виконавцем при винесенні вказаних постанов не було порушено вимог Закону України «Про виконавче провадження». Боржник ОСОБА_1 не довів, що надавав державному виконавцю достатніх документів на підтвердження того, що його рахунок, на який накладено арешт, має спеціальний режим використання, а також, що така інформація надходила до державного виконавця від АТ «Укрсибанк», в якому відкрито відповідний рахунок. При цьому слід зазначити, що виконавець самостійно не може знати чи поширюється на певний рахунок спеціальний режим. Законодавство покладає таку функцію на фінансову установу. Отримуючи постанову про арешт коштів, фінансова установа не накладає арешт на кошти, що знаходяться на спеціальних рахунках, та повідомляє про це виконавця.

Тому відсутні підстави для визнання неправомірними дій державного виконавця або прийнятих ним рішень, а також зобов`язання АТ «Укрсиббанк» розблокувати вказані рахунки.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" від 05 липня 2012 року Європейський суд з прав людини повторює, що п.1 ст.6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також ЄСПЛ зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Таких правових позицій дотримується Верховний Суд в постанові від 10 вересня 2018 року у справі №905/3542/15.

Відповідно до ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

На підставі наведеного, суд вважає можливим поновити строк звернення до суду з даною скаргою, враховуючи, що відповідь з відділу ДВС, а також копії оскаржуваних постанов адвокатом заявника отримано 28.01.2022 року, що стверджується відповідними копіями конвертів (а.с.17, 19 зворот).

На підставі наведеного, ст.129-1 Конституції України, ст. ст. 18, 19, 56, 74 Закону України «Про виконавче провадження», та, керуючись ст.ст. 18, 127, 260, 261, 447-451 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

поновити ОСОБА_1 процесуальний строк звернення до суду з даною скаргою.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кушицької Мар`яни Василівни щодо винесення постанов про арешт коштів незаконними, зобов`язання вказаного державного виконавця зняти арешт коштів та скасувати постанови про арешт коштів від 01.10.2020 року, 25.11.2020 року, 15.11.2021 року на пенсійному рахунку № НОМЕР_3 (міжнародний банківський номер рахунок (IBAN) НОМЕР_1 ) та соціальному рахунку НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_4 , жителю АДРЕСА_2 , а також зобов`язання АТ «Укрсиббанк» розблокувати вказані рахунки для здійснення отримання пенсії з Пенсійного фонду України, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 18 лютого 2022 року.

Суддя Яремин М. П.