ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи 661/3343/20 Головуючий у 1-й інстанції Ведяшкіна Ю.В.
Номер провадження 22-ц/819/180/22 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючогоПолікарпової О.М.
суддівВоронцової Л.П.
Ігнатенко П.Я.
секретар Савицька А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області у складі судді Ведяшкіної Ю.В. від 27 травня 2021 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення на підставі ст. 625 ЦК України 3 % річних, нарахованих на суму боргу,

В С Т А Н О В И В

В серпні 2020 року АТ «Альфа-Банк» звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначив, що 25 лютого 2008 року між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф080184П. 10 вересня 2019 року АТ «Укрсоцбанк» реорганізовано шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», внаслідок чого останній став правонаступником (новим кредитором) щодо зобов`язань за кредитним договором. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 60 700 доларів США. При цьому позичальник ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого утворилась заборгованість по кредитному договору, яка становить 95 453,73 доларів США.

28 вересня 2015 року рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області в рахунок погашення боргу у розмірі 87 329,20 доларів США звернено стягнення на предмет іпотеки. Оскільки заборгованість за кредитним договором від 25.02.2008 року була стягнута судом станом на 2015 рік, рішення суду в повному об`ємі не виконане, вважає, що за період прострочення виконання рішення суду, на підставі ст.625 ЦК України, Банк має право стягнути з боржника 3% річних в межах строку позовної давності у розмірі 7862,02 доларів США, а також судові витрати.

Рішенням суду першої інстанції у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник АТ «Альфа-Банк» Шевцов О.С. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги Банку задовольнити в повному обсязі, а також вирішити питання про судові витрати.

В своїй скарзі апелянт, посилаючись на норми Цивільного Кодексу України та правові висновки Верховного Суду, вказує, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст.625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Крім того зазначив, що наявність самого рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги у спосіб, передбачений законодавством.

У письмовому відзиві та додаткових поясненнях на апеляційну скаргу адвокат Горяшко Л.В., яка діє від імені ОСОБА_1 , вважає викладені в ній доводи безпідставними та недоведеними.

Зокрема зазначає, що 02.07.2018 року на електронних торгах за заявою стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» в межах зведеного виконавчого провадження №55393083 було реалізовано іпотечне майно, яким було забезпечено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф080184П, а саме: приміщення магазину, загальною площею 69,7 кв. м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що дає підстави вважати рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 28.09.2015 року у справі №661/2190/15-ц фактично виконаним, а право іпотеки з 02.07.2018 року - припиненим.

Також вказує на те, що здійснюючи розрахунок 3% річних, Банк вказав період з 01.08.2017 року по 01.07.2020 року та суму боргу 87 329 дол. США, при цьому не надав доказів, що після реалізації іпотечного майна він намагався виконати судове рішення до липня 2018 року, а після продажу іпотечного майна звертався з вимогою про стягнення боргу, який залишився не погашеним за рахунок іпотечного майна. Посилаючись на положення ст.625 ЦК України, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутнє протиправне невиконання грошового зобов`язання, що звільняє його від відповідальності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 лютого 2008 року між ВАТ АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф080184П, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 60 700 доларів США (а.с.19-24).

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області 28 вересня 2015 року в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Укрсоцбанк» за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф080184П від 25 лютого 2008 року в розмірі 87 329,20 дол. США, що в еквіваленті складає 1 942 854,89 грн. та складається із: заборгованості за кредитом 51 263,38 дол. США, що еквівалентно 1 140 449,55 грн., заборгованості за відсотками 34 754,47 доларів США, що еквівалентно 773 177,96 грн., розмір пені за прострочення повернення кредиту - 2723,73 доларів США, що еквівалентно 60 575,75 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків - 5400,80 доларів США, що еквівалентно 120 115,79 грн., звернено стягнення на нежиле приміщення - магазин, загальною площею 69,7 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на праві приватної власності, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем за стартовою ціною, яка встановлена та погоджена сторонами, а саме, за іпотечною вартістю 383 314 грн. (а.с.30-38).

10 вересня 2019 року на підставі рішення загальних зборів акціонерів АТ «Укрсоцбанк» реорганізовано шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», який є його правонаступником.

За виконавчим написом, виданим 11 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А (а.с.83) з ОСОБА_1 стягнена заборгованість за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф080184П від 25 лютого 2008 року за період з 28 лютого 2015 року по 28 лютого 2017 року в сумі 102 201,74 дол. США, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 51 263,38 доларів США та заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 50 938,36 дол. США.

З протоколу проведення електронних торгів №342379 від 02 липня 2018 року та акту реалізації предмета іпотеки від 17 липня 2018 року вбачається, що було реалізовано нежитлове приміщення - магазин, розташований за адресою: АДРЕСА_2 (адреса предмета іпотеки змінена), загальною площею після його перебудови 113,6 кв.м., за ціною 715 521,10 грн. Торги проведені при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №55393083, в якому об`єднані такі провадження: за виконавчим листом №661/377/15-ц, виданим 07 серпня 2015 року Новокаховським міським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості по тілу кредиту та процентам в сумі 259 359,45 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту і процентів у сумі 4932,54 грн., а також судових витрат по оплаті судового збору в сумі 2642,91 грн., всього заборгованість в сумі 266 934,90 грн.; за виконавчим написом №18355, виданим 11 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором №Ф080184П від 25 лютого 2008 року у розмірі 102 201,74 доларів США (а.с.83); за виконавчим написом №10747, виданим 12 червня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 30 801,51 доларів США (а.с.85-86).

З відповіді Новокаховського відділу державної виконавчої служби у Каховському районі Херсонської області на запит апеляційного суду вбачається, що отримані від реалізації майна кошти державний виконавець розподілив пропорційно в межах зведеного виконавчого провадження (а.с.231). При цьому факт наявності згоди на перерозподіл коштів після реалізації майна в межах зведеного виконавчого провадження Банк не заперечував. Крім того, на думку колегії суддів, таким розподілом не порушені права боржника, оскільки всі боргові зобов`язання, на які були розподілені кошти від реалізації іпотечного майна, виникнули перед одним і тим же кредитором.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не спростовано доводи представника відповідача про те, що заборгованість за кредитним договором №Ф080184П від 25 лютого 2008 року повністю погашена 02 липня 2018 року шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах. Крім того суд вважав, що 3% річних необґрунтовано нараховані на суму боргу 87 329,20 дол. США, тоді як за матеріалами справи заборгованість за основним зобов`язанням складає 51 263, 38 дол. США.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодитись не може.

За змістом положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц та від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Якщо зобов`язання виконано неналежним чином, то воно не припиняється, а навпаки, на особу, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, у тому числі ті, що передбачені ст. 625 ЦК України.

Отже, за змістом наведених норм закону нараховані на суму боргу 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є, а тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передують подачі такого позову.

Аналогічні правові висновки містяться в постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі №127/15672/16 та Касаційного господарського суду у складі Верховного Судувід 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та №922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18.

Відповідно до наданого Банком розрахунку заборгованості за кредитним договором №Ф080184П від 25 лютого 2008 року за ст.625 ЦК (3%), ОСОБА_1 за період з 01 серпня 2017 року по 01 липня 2018 року мав заборгованість за кредитом у розмірі 87 329,20 доларів США, а з 01 серпня 2018 року (після реалізації предмета іпотеки) по 01 липня 2020 року у розмірі 77 155,69 дол. США. Нараховані Банком на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних становлять 7235,90 доларів США (а.с.150).

Ураховуючи те, що Банк звернувся до суду з даним позовом 25.08.2020 року, колегія судів вважає за необхідне виключити із загальної суми нарахованих 3% річних відсотки в сумі 222,51 дол. США за період з 01.08.2017 року до 01.09.2017 року, який знаходиться поза межами трирічного строку.

Отже, сума 3% нарахованих у відповідності до ст.625 ЦК, що підлягає стягненню з відповідача на користь Банку складає 7013,39 доларів США.

В матеріалах справи є докази, надані представником відповідача, на підтвердження того, що 02 липня 2018 року після продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах виконання зведеного виконавчого провадження №55393083, до якого увійшло і провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф080184П від 25 лютого 2008 року, надійшли грошові кошти в сумі 715 521,10 грн., на рахунок продавця надійшло 679 745, 04 грн. (а.с.85, 86), що за курсом долара США станом на 02 липня 2018 року складає 25 680 дол. США. Ця сума була розподілена між декількома виконавчими листами.

Отже доводи представника відповідача про те, що заборгованість за кредитним договором №Ф080184П від 25 лютого 2008 року після продажу іпотечного майна повністю погашена спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин є такими, що суперечить нормам процесуального права посилання суду першої інстанції, як на підставу для відмови у задоволенні позову на неспростування позивачем не підтверджених доказами доводів представника відповідача про повне погашення заборгованості. Також не ґрунтуються на положеннях ст. 625 ЦК України і висновки суду про те, що 3% річних мають нараховуватися лише на заборгованість за основним зобов`язанням.

Доводи представника відповідача - адвоката Горяшко Л.В. відносно того, що внаслідок продажу іпотечного майна рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 28.09.2015 року у справі №661/2190/15-ц вважається виконаним, а право іпотеки припиненим, колегія суддів не приймає, оскільки іпотека не є грошовим зобов`язанням, а лише забезпечує виконання боржником грошового зобов`язання. Таким чином припинення іпотеки не припиняє основного зобов`язання. З огляду на викладе, є безпідставним наданий представником відповідача розрахунок 3% річний, в якому за основу взятий період з дати звернення до суду до дати реалізації предмета іпотеки.

Посилання представника відповідача на те, що встановлені ст.625 ЦК України проценти підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання грошового зобов`язання не ґрунтуються на законі.

Враховуючи вказане, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як таке, що ухвалене при неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, неповному з`ясуванні обставин у справі, з прийняттям у справі нової постанови про часткове задоволення позовних вимог та стягнення 3% річних нарахованих на суму заборгованості - 7013,39 доларів США.

За положеннями ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку із тим, що судом апеляційної інстанції позовні вимоги АТ «Альфа-Банк» задоволені частково, в загальному розмірі 7013,39 доларів США, що становить 89% від заявлених позовних вимог (7862,02 доларів США), тому з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам за подачу позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 7004,23 грн. (3266,67 грн.+4839,21)х89%).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 п.2, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 27 травня 2021 року скасувати.

Постановити нове судове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» 3 % річних, нарахованих на суму боргу в розмірі 7013,39 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» судовий збір в розмірі 7004,23 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.М. Полікарпова

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.П. Воронцова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ П.Я. Ігнатенко

Повний текст постанови складено 09 лютого 2022 року

Суддя О.М. Полікарпова