Справа № 573/485/20
Номер провадження 2/573/3/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря судового засідання Півньової О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білопільської міської об`єднаної територіальної громади Сумської області, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2020 року до Білопільського районного суду надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Ободівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на 1/2 частку земельної частки (паю) в порядку спадкування, яка вподальшому була уточнена ОСОБА_1 .

Відповідно до уточненої позовної заяви ОСОБА_1 звернулася з позовом до Білопільської міської об`єднаної територіальної громади Сумської області, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, який мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її сестра ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на все її майно, зокрема на право на земельну ділянку площею 4,08 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у колективній власності КСП «Ободівське» та належала померлій на підставі сертифікату СМ №0267375 від 22.05.2000 року. На даний час вона має намір прийняти спадщину, що залишилась після смерті її сестри, але при зверненні до нотаріуса встановлено, що нею пропущений шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини, а також не підтверджено факту родинних відносин та фактичного прийняття спадщини. Причинами пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини є те, що на час її відкриття вона відшукувала документи, які підтверджують факт її родинних відносин з померлою ОСОБА_3 та сертифікат на право власності на земельний пай.

Посилаючись на викладене, позивачка просить встановити факт родинних відносин та визначити їй додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

17 березня 2020 року вказану вище позовну заяву передано на розгляд судді Свиргуненко Ю.М. (а. с. 23).

01 квітня 2020 року за результатами повторного авторозподілу даної позовної заяви справу передано судді Терещенко О.І. (а. с. 32, 38).

Ухвалою від 03 квітня 2020 року вищевказану позовну заяву залишено без руху (а. с. 33-35).

28 квітня 2020 року до Білопільського районного суду надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строку на усунення недоліків, про усунення недоліків та уточнена позовна заява (а. с. 39-71).

05 травня 2020 року провадження у справі відкрито та справа призначена до підготовчого засідання (а. с. 74-76).

Ухвалою від 22 вересня 2020 року провадження у цій справі зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку справи №573/2336/19 за позовом ОСОБА_2 до Ободівської сільської ради Білопільського району Сумської області, третя особа: ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування (а. с. 143-144).

Постановою Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №573/2336/19 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення (а. с. 148-150).

Ухвалою від 28 грудня 2021 року відновлено провадження у цій справі та її призначено до підготовчого засідання на 21 січня 2022 року (а. с. 151).

21 січня 2022 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті (а. с. 160-161).

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала (а. с. 171).

Представник відповідача - Білопільської міської ради Сумської області у судове засідання не з`явився, міський голова Зарко Ю.В. направив клопотання про розгляд справи без участі їх представника, проти заявлених вимог не заперечують (а. с. 169).

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не прибула, направила заяву про розгляд справи без її участі (а. с. 136).

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно проаналізувавши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт Хотінь Сумського району Сумської області померла ОСОБА_3 (а. с. 9, 62).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Ободівське» розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується сертифікатом СМ №0267375 від 22 травня 2000 року (а. с. 11, 64).

Згідно з інформаційного листа Хотінської ОТГ від 10 лютого 2020 року №184 ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1 разом зі своєю сестрою ОСОБА_2 , з якою і проживала. Заповіт від імені ОСОБА_3 виконкомом не посвідчувався. Даних про проживання без реєстрації ОСОБА_1 з 2005 по 2008 рік за адресою: АДРЕСА_1 виконком Хотінської селищної ради не має (а. с. 14, 70).

02 березня 2020 року приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Хоменко О.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва на право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, а також відсутності підтвердження факту родинних відносин та фактичного проживання з померлою ОСОБА_3 (а. с. 6-7, 59-60).

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 22 травня 2020 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася (а. с. 83-85).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Суд звертає увагу на те, що позивачка в обґрунтування свого позову вказала, що своєчасно не прийняла спадщину після смерті сестри ОСОБА_3 через те, що на час відкриття спадщини після смерті сестри вона відшукувала документи, які підтверджують факт її родинних відносин та сертифікат на право власності на земельний пай.

Але на підтвердження поважності пропуску строку для прийняття спадщини, а також щодо родинних відносин ОСОБА_1 взагалі ніяких доказів суду не надала.

У той же час, як вбачається із свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тоді як донотаріуса ОСОБА_1 звернулася 02 березня 2020 року, тобто майже через 12 років.

Також ОСОБА_1 зазначила, що факт родинних відносин та спільного проживання її з ОСОБА_3 можуть підтвердити свідки: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Однак, у судове засідання вказані свідки не з`явилися.

Позивачка також не прибула в судове засідання, на повторному виклику вказаних свідків не наполягала.

ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи без її участі.

Свідок ОСОБА_5 подала заяву, у якій зазначила, що прибути до суду не може, підтверджує факт родинних відносин між сестрами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Також зазначила, що останні роки життя ОСОБА_3 проживала з сестрою ОСОБА_2 у смт Хотінь (а. с. 170).

Але суд вказану заяву не може прийняти як належний та допустимий доказ підтвердження родинних стосунків ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , бо цей свідок під присягой не була допитана судом і їй не були роз`яснені ст. ст. 384, 385 КК України, які передбачають кримінальну відповідальність свідка за дачу завідомо неправдивих показань та відмову від дачі показань. Також суд не переконався у тому, що цей свідок не є родичкою позивачки та не зацікавлена у розгляді справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Обов`язком спадкоємця є доведення поважності пропуску строку для прийняття спадщини перед судом, а саме з моменту її відкриття до моменту звернення до нотаріуса з відповідною заявою.

Судом не можуть бути визнані поважними такі мотиви пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини тощо.

Всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України позивачка не надала доказів на підтвердження доводів щодо родинних стосунків з померлою ОСОБА_3 та поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті останньої, а тому правові підстави для встановлення факту родинних стосунків та визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Також суд звертає увагу не те, що відповідно абз. 1-3 п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) ( 435-15 ), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Під час розгляду справи встановлено, що постоновою Сумського апеляційного суду у справі №573/2336/19 від 07 травня 2020 року, залишеною в силі постановою Верховного Суду від 14 грудня 2021 року, підтверджено, що ОСОБА_2 є рідною сестрою ОСОБА_3 та прийняла спадщину після її смерті, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем. Визнано за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_3 право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Ободівське» розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах, яке належало померлій відповідно до сертифікату СМ №0267375 від 22 травня 2000 року (а. с. 91-93, 148-150).

Про даний факт позивачці відомо, бо касаційну скаргу на вказану постанову Сумського апеляційного суду подавала саме вона.

Отже, за наявності спадкоємця ОСОБА_2 , яка фактично шляхом спільного проживання з померлою ОСОБА_3 прийняла спадщину і за якою постановою суду визнано право власності на спадкове майно, ОСОБА_1 звернулася з позовом до Білопільської міської ОТГ, яка не є належним відповідачем.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що позивачка не тільки не довела суду обґрунтованість свого позову, але й звернулася з ним до неналежного відповідача.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову за необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 89, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Білопільської міської об`єднаної територіальної громади Сумської області (41800, Сумська обл., Сумський район, м. Білопілля, вул. Старорпутивльська, буд. 35), третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя