Провадження №: 2/752/657/22
У Х В А Л А

27.01.2022 року Голосіївський районний суд міста Києва,

у складі головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.,

за участю секретаря - Луценко А.В.,

представника позивача за первісним позовом - ОСОБА_1 ,

представника відповідача за первісним позовом - ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву представника позивача за первісним позовом ОСОБА_3 - ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Мазура Ю.Ю. у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання квартири особистою приватною власністю, -

В С Т А Н О В И В :

В червні 2019 року позивач звернулася до суду із позовом про поділ майна подружжя, в якому просить визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 80,8 кв.м; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частини автомобіля марки Subaru Forester, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 ; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину автомобіля марки Smart Cabrio, 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.06.2019 року, відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.06.2020 прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання квартири особистою приватною власністю, і об`єднати в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом ОСОБА_3 - ОСОБА_1 заявив відвід головуючому судді Мазуру Ю.Ю.

Заяву обґрунтовує тим, що суддя упереджено ставиться до сторони позивача, оскільки не надає можливість стороні позивача для отримання належних та допустимих доказів.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною 3 статті 40 ЦПК України, визначено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Зважаючи на вищевикладене та вимоги ч. 3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішується безпосередньо судом, що розглядає справу.

Що стосується обґрунтованості заяви про відвід, то слід зазначити, що наведені заявником підстави для відводу судді не знайшли свого підтвердження та не відповідають дійсності, оскільки викладені в заяві про відвід доводи представника позивача за первісним позовом щодо упередженості та необ`єктивності головуючого судді Мазура Ю.Ю. є необґрунтованими, так як об`єктивними даними не підтверджуються і по суті ґрунтуються на незгоді позивача з процесуальними діями суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суд має завжди бути "встановленим законом".

Суд, який розглядає справу, має бути "безстороннім" і "незалежним" за ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і засад цивільного судочинства.

Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою (справи "Пуллар проти Сполученого Королівства" і "Томанн проти Швейцарії", а також "Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції" і "Дактарас проти Литви").

Згідно з ч. 1 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження.

Як вбачається із матеріалів справи, протокольною ухвалою суду від 27.01.2022 представнику позивача за первісним позовом ОСОБА_3 - ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні клопотання про судово-технічну експертизу.

Таким чином зазначені обставини не містять посилання на дії, вчинені суддею, що можуть свідчити про його необ`єктивність або упередженість при розгляді даної справи та не підпадають під критерії визначені у статтях 36, 37 ЦПК України.

Отже заявлені в судовому засіданні доводи представника позивача за первісним позовом щодо упередженості та необ`єктивності головуючого судді Мазура Ю.Ю. є необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, вимоги діючого законодавства, встановлені при розгляді заяви обставини, письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість поданої заяви, а тому в її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 36, 37, 40 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви представника позивача за первісним позовом ОСОБА_3 - ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Мазура Ю.Ю. у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання квартири особистою приватною власністю - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ю.Ю. Мазур