Справа № 286/4122/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Овруцької міської ради Житомирської області про визнання права власності на земельну частку (пай) , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою і просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь» Хлуплянської сільської ради Овруцького району, розміром 1,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 4209 грн., що належала діду ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0135760, який було виписано на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення Овруцької райдержадміністрації №52 від 05.05.1997, мотивуючи тим, що вона прийняла спадщину після смерті діда, так як на день його смерті була неповнолітньою. Однак, в оформленні права на спадщину на зазначену земельну частку (пай) їй було відмовлено по причині не пред`явлення нею правовстановлюючого документа на неї, а надання лише відповіді відділу Держгеокадастру, з якої вбачається, що сертифікат був виписаний на ім`я померлого діда, а державний акт взамін сертифіката не друкувався, не реєструвався та не видавався.

В судове засідання позивач не з`явилася, але в позовній заяві просить справу слухати у її відсутність.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, але надали лист, в якому просять справу слухати у їх відсутність. Щодо задоволення позову не заперечують.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно ж п.5 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Статтею 2 вищевказаного Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до пункту 3.5.Листа Вищого спеціалізованого суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 - спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Абзацами 17 та 18 пункту 3.5. вищевказаного Листа ВССУ передбачено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Копія Державного акту на право колективної власності на землю серії ЖТ № від 30.11.1995 свідчить, що КСП «Промінь» с. Хлупляни Овруцького району Житомирської області передано у колективну власність 1490,9 гектарів землі. Землю передано у колективну власність для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Хлуплянської сільської ради від 11.01.1996 №15 (а.с.12).

Копія списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь» с. Хлупляни Овруцького району (а.с.13) підтверджує факт членства ОСОБА_2 у КПС «Промінь».

З листа управління у Коростенському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0135760 був виписаний на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення Овруцької райдержадміністрації від 05.05.1997 №52, згідно якого останньому належало право на земельну частку (пай), що перебувала у колективній власності КСП «Промінь» розміром 1,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки становила 4209 грн..

Крім того, вказаним листом управління у Коростенському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області повідомило, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Промінь» сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0135760 був виписаний на ім`я ОСОБА_2 , проте не видавався.

Відтак, оскільки ОСОБА_2 був при житті включений до списку громадян - членів КСП «Промінь», які мають право на земельну частку (пай), і хоча не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0135760, але в силу закону є таким, що при житті набув право власності на земельну частку (пай).

Помер ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 27.06.1999.

На день смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь» с. Хлупляни Овруцького району, розміром 1,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 4209 грн..

Відповідно до ч.5 розділу «Прикінцеві та Перехідні положення» ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до повідомлення ДНК №71/01-16 від 14.01.2022 спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину до нотаріальної контори не зверталися.

Копія довідки виконавчого комітету Овруцької міської ради №323 від 26.04.2021 свідчить, що ОСОБА_2 , 1932 року народження, був зареєстрований та проживав в с. Стугівщина Овруцького району Житомирської області по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Згідно з ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Позивач є онукою ОСОБА_2 та спадкоємцем за законом 1-ї черги відповідно до положень ч.2 ст. 529 ЦК України 1963 року, так як її мати, дочка спадкодавця ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . На час смерті діда вона була неповнолітньою, а тому є такою, що прийняла спадщину. Крім позивача, інших спадкоємців немає. Однак, в нотаріальній конторі, куди вона звернулася за оформленням права на спадщину на зазначену земельну частку (пай), їй було відмовлено, по причині не пред`явлення правовстановлюючого документа на земельну частку (пай).

Зазначені обставини підтверджуються копіями: свідоцтва про народження № НОМЕР_2 від 01.08.1981, свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 18.04.2001, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 СК України від 27.03.2018, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 27.03.2021, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 01.08.1990, а також постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2626/02-31 від 13.12.2021 та повідомленням Овруцької ДНК №71/01-16 від 14.01.2022.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника ( спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому слід визнати за позивачем право власності на спадкову земельну частку (пай).

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 908 грн. в дохід держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 200, 206, 245, 263-265, 268 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь» Хлуплянської сільської ради Овруцького району, розміром 1,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 4209 грн., що належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Овруцької райдержадміністрації №52 від 05.05.1997.

На рішення суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець

Повне рішення виготовлено 16 лютого 2022 року.