РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Бакшина К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської районної ради у м. Херсоні, третя особа Головне управління Державного казначейської служби України у Херсонській області про відшкодування моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю органом державної влади або органом місцевого самоврядування,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Дніпровської районної ради у м. Херсоні, третя особа, Головне управління Державного казначейської служби України у Херсонській області про відшкодування моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю органом державної влади або органом місцевого самоврядування.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що чинним рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 07.10.2021року, ухваленим у справі №540/3033/21 визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Дніпровської районної ради у м. Херсоні щодо неприйняття в місячний термін рішення за заявою ОСОБА_1 про порушення клопотання про присвоєння їй Почесного звання України «Мати-героїня».

Враховуючи, що її заява від 25.03.2021року про присвоєння Почесного звання України «Мати героїня» не була розглянута відповідачем у визначений законодавством термін протягом одного місяці та не розглянута до теперішнього часу, вона отримує значну моральну шкоду від представників органу місцевого самоврядування, тобто від відповідача.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Протиправна бездіяльність органів місцевого самоврядування встановлена чинним рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 07.10.2021року, незважаючи на судове рішення вона змушена постійно, а саме, 15.06.2021року, 11.11.2021року, 12.11.2021року, 15.11.2021року, звертатися із заявами та скаргами до голови Дніпровської районної у м. Херсоні ради Толокнова А., який на її звернення належним чином не реагував.

Отримавши відзив відповідача, зрозуміла, що голова Дніпровської районної у м. Херсоні ради ОСОБА_2 , офіційно до останнього не хотів дотримуватися законів персонально до неї.

Після отримання даної відповіді тривалий час вона була шокована і отримувала моральну шкоду, адже повністю втратила довіру до органів місцевого самоврядування.

Завдана їй моральна шкода полягає: у тривалому очікуванні рішення відповідача щодо поданої нею 25.03.2021року заяви, яке виходить за межі розумних строків розгляду аналогічних заяв; у протиправній тривалій більше восьми місяців бездіяльності відповідача; у направленій неправдивій інформації щодо розгляду її заяви; у не направлені відповідачем своєчасної відповіді на подану нею 25.03.2021 року заяву; у тому, що змушена була відстоювати свої законні права через суд, що завдало психологічної тривоги та не надавало можливості у повному обсязі здійснювати виховання свої шістьох дітей; у втраті довіри на захист її законних прав органом місцевого самоврядування.

У сукупності всі зазначені факти, які відбулися з 25.03.2021року і тривають до теперішнього часу завдають їй значних душевних переживань, стресів і страждань.

Згідно з судовою практикою, а також враховуючи характер протиправної бездіяльності відповідачем та характер заподіяної шкоди, вважає, розумним, виваженим та справедливим визначити суму відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 000,00грн.

З огляду на викладене, норми Конституції України, ст.ст.1173-1174 ЦК України позивач просила стягнути на користь ОСОБА_1 з Виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради грошову компенсацію у сумі 500 000,00грн., судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 08.12.2021року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

У відзиві голова Дніпровської районної у м. Херсоні ради А.Толокнов заперечував проти позову, зазначаючи, що 09.04.2021року ОСОБА_1 та ОСББ «Проспект-Т» звернулися до виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради із заявами про порушення клопотання щодо присвоєння позивачу Почесного звання України «Мати-героїня». Під час розгляду звернення було виявлено інформацію про підозру у вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_1 за ч.2 ст. 185 КК України, у зв`язку з чим вирішено відкласти розгляд заяв та направити запити до Комісії з державних нагород та геральдики при Офісі Президента України з проханням надати роз`яснення щодо можливості направлення клопотання відносно особи, яка притягується до кримінальної відповідальності. Про ці дії було повідомлено позивача та ОСББ «Проспект-Т» з направлення відповідного рішення виконавчого комітету, яке позивач оскаржила в порядку адміністративного судочинства. Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 07.10.2021року визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету щодо неприйняття в місячний строк рішення за заявою ОСОБА_1 та зобов`язано виконавчий комітет повторно розглянути звернення позивача.

Задовольняючи адміністративний позов ОСОБА_1 суд констатував факт порушення відповідачем вимог законодавства щодо строку розгляду заяви позивача. Разом із тим, вважає, що вказаних обставин недостатньо для висновку про відшкодування позивачу моральної шкоди, оскільки позивач зобов`язана довести настання негативних наслідків у вигляді такої шкоди, її розмір та причинний зв`язок, а не лише факт протиправності дій відповідача, на чому фактично ґрунтується позов.

Відтак, сам по собі факт, визнання судом протиправним відкладення виконавчим комітетом заяви ОСОБА_1 не засвідчує наявність заподіяння такими діями моральної шкоди позивачці.

На теперішній час виконавчим комітетом виконано судове рішення, вдруге розглянуто звернення ОСОБА_1 про порушення клопотання про присвоєння їй Почесного звання України «Мати-героїня» та 12.11.2021року прийнято рішення №286 про відмову в задоволенні клопотання з причин наявності у наданих документах інформації про підозру ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України, що в свою чергу свідчить про невідповідність вимогам Указу Президента України «Про Почесні звання України».

Отже, факт заподіяння ОСОБА_1 виконавчим комітетом Дніпровської районної у м. Херсоні ради моральних чи фізичних страждань, наявності причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача не доведено, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Інформація позивача про те, що реагування на її звернення було неналежним, не відповідає дійсності, оскільки відповіді на всі звернення та скарги ОСОБА_1 надавалися у строки, визначені Законом України «Про звернення громадян» та містили повні відомості та обґрунтовану законодавством позицію виконавчого комітету з цих питань і жодним чином не мали на меті порушити законні права та інтереси заявниці або спричинити їй моральну шкоду.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 зазначила, що відповідач умисно не зазначив жодного разу дату оголошення їй підозри за ч. 2 ст.185 КК України, яка мала місце 10.05.2016року, тобто більш ніж 5 років, і до цього часу жодним судом її вина не доведена, однак відповідач взяв на себе неналежну йому функцію та визнав її винною у вчиненні злочину, якого вона не вчиняла і протиправно позбавив права на отримання Почесного звання України «Мати-героїня». Твердження відповідача про причину відмови в порушення клопотання про присвоєння Почесного звання України «Мати-героїня» є протиправним і також завдає їй значної моральної шкоди.

В результаті протиправної бездіяльності посадових осіб відповідача її психологічний стан погіршився, був порушений звичний лад життя, що призвело до погіршення та позбавлення можливості реалізації своїх звичок та бажань, принизило її честь, гідність, що в свою чергу вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

У відповіді на позов представник Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області за дорученням Казимір В.В. зазначав, що Казначейство, як суб`єкт владним повноважень, прав та законних інтересів позивача не порушувало, у правовідносинах із позивачем не знаходилося і шкоди їй не заподіювало. Стаття 25 Бюджетного кодексу України надає органам казначейства повноваження здійснювати безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Виконання рішень про стягнення коштів державного або місцевих бюджетів визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011року №845, який передбачає конкретні механізми виконання рішень суду, зокрема безспірне списання коштів з рахунків розпорядників(бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів в межах бюджетних асигнувань, передбачених у кошторисі(п.п.24-33 Порядку). Виконання рішення суду про стягнення коштів боржників(бюджетних установ)здійснюється у відповідності до Порядку при надходженні до органів Державної казначейської служби України всіх необхідних документів.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань від сторін про виклик не надходило.

Дослідивши матеріалами справи, надані докази, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування, зокрема моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди.

Судом установлено, що ОСОБА_1 27.03.2021року подала до Виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради заяву про присвоєння їй Почесного звання України «Мати-героїня». Виконавчим комітетом Дніпровської районної у м. Херсоні за розглядом заяви ОСОБА_1 прийнято 09.04.2021року рішення за №81 про відкладення розгляду клопотання щодо присвоєння Почесного звання України «Мати-героїня» ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народила і виховала шістьох дітей та доручено управлінню праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Херсоні ради направити до Комісії державних нагород та геральдики Офісу Президента України запит щодо роз`яснення законності впливу отриманої інформації на позитивне або негативне рішення органу місцевого самоврядування. Повторно розгляд клопотання ОСББ «Проспект-Т» щодо присвоєння ОСОБА_1 . Почесного звання України «Мати-героїня» провести після отримання роз`яснення Офісу Президента України.

З рішенням виконавчого комітету №81 від 09.04.2021року ОСОБА_1 ознайомлена 22.06.2021року.

Чинним рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 07.10.2021року ухваленим у справі №540/3033/21 визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради щодо неприйняття в місячний термін рішення за заявою ОСОБА_1 про порушення клопотання про присвоєння їй Почесного звання України «Мати-героїня». Зобов`язано виконавчий комітет Дніпровської районної у м. Херсоні ради повторно розглянути у місячний строк заяву ОСОБА_1 про порушення клопотання про присвоєння їй Почесного звання України «Мати-героїня».

12.11.2021року виконавчим комітетом Дніпровської районної у м. Херсоні ради повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про порушення клопотання про присвоєння Почесного звання України «Мати-героїня» та прийнято рішення за №286 про відмову у порушенні такого клопотання.

На звернення позивача на ім`я голови Дніпровської районної у м. Херсоні ради від 15.06.2021року, від 11.11.2021року, від 12.11.2021року, від 15.11.2021року щодо розгляду клопотання про присвоєння Почесного звання України «Мати-героїня», надані мотивовані відповіді: 16.06.2021року за вих.Ч-178/1; 18.11.2021року за вих. Ч-178/3; 19.11.2021року за вих. Ч-178/2.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За змістом частин 3,4 статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У частині другої зазначеної статті визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Отже, за змістом наведеної норми зобов`язання відшкодувати моральну шкоду виникає лише за умови, що ця шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності). Тобто заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

За загальним правилом, зобов`язання відшкодувати моральну шкоду виникає з вини відповідача. Водночас до встановлених законом випадків відшкодування моральної шкоди незалежно від вини відноситься випадок її заподіяння внаслідок, зокрема, неправомірних дій органів державної влади або органів місцевого самоврядування (стаття 1173 ЦК України) або дій їх посадових чи службових осіб (стаття 1174 ЦК України).

Разом із тим, виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач має довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір.

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, або органу місцевого самоврядування є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову.

Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування є, як правило, відповідне судове рішення, що набрало законної сили.

Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності на підставі чого суд встановлює наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів місцевого самоврядування моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею).

Враховуючи, що чинним рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 07.10.2021року встановлена протиправна бездіяльність виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради щодо неприйняття в місячний термін рішення за заявою ОСОБА_1 про порушення клопотання про присвоєння їй Почесного звання України «Мати-героїня, суд дійшов висновку, що наявні усі складові цивільно-правової відповідальності, що є підставою для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №464/3789/17, які суд у відповідності до ч.4 ст.263 ЦПК України враховує при виборі і застосування норми права до спірних правовідносин.

Зокрема, Верховний Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

Із матеріалів справи вбачається, що негативні явища в житті позивача, пов`язані з очікуванням рішення виконавчого комітету про розгляд заяви про порушення клопотання про присвоєння Почесного звання України «Мати-героїня», яке мала місце з 27.03.2021року та тривало до 12.11.2021року.

Суд вважає, що порушення органом місцевого самоврядування строків розгляду заяви ОСОБА_1 призводило до занепокоєння, стресу, розчарування, відчуття несправедливості, тривалої(більше 8 місяців) невизначеності, інших негативних переживань, що підтверджує заподіяння відповідачем позивачу моральної шкоди.

При визначені її розміру суд, у відповідності до положень ч.4 ст.263 ЦПК України, враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 15.12.2020року у справі №752/17832/14-ц, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

За таких обставин, визначений позивачем розмір моральної шкоди в розмірі 500 000,00 грн., не відповідає принципу розумності, справедливості та співмірності, враховуючи глибину душевних страждань, яких зазнала ОСОБА_1 внаслідок зволікання органом місцевого самоврядування вирішення питання про розгляд клопотання, вимушені зміни в її житті пов`язані з необхідністю судового захисту прав та з урахуванням вимог розумності і справедливості суд вважає, що на користь позивача підлягає відшкодуванню моральна шкода у розмірі 5000,00грн.

Відповідно до положень ч.2 п.1 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 50,00 грн.

На підставі викладеного, ст.ст.15-16,23,1173-1174ЦК України, керуючись ст.ст. 4-7,9-13, 76-82, 141, 178, 258-259, 263-265, 279 України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради ЄРДПОУ 04060157 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн.

В решті частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради код ЄРДПОУ 04060157 в дохід держави судовий збір в сумі 50,00 грн.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення(виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя В.В.Прохоренко