Справа № 333/1095/22
Провадження № 2-о/333/84/22
РІШЕННЯ

Іменем України

16 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Кулик В.Б.,

присяжних Щербини Т.Ю.,

Шелесько Т.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кари Н.Ю.,

прокурора Березовської А.В.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

лікаря-психіатра ОСОБА_2 ,

адвоката Лічман І.І.,

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у режимі відеоконференції, цивільну справу за заявою медичного директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради Судовської Т.Г. про госпіталізацію у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Медичний директор КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР Судовська Т.Г звернулася до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_3 , посилаючись на те, що останній знаходиться на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з 17.02.2022 року.

У 2005 році вперше лікувався стаціонарно з діагнозом: «Розлади адаптації з порушенням емоцій та поведінки». Став зловживати алкоголем з 2009 року. Повторна госпіталізація була з 17.08.2016 року по 16.09.2016 року з діагнозом: «Розлади адаптації, змішана тривожна та депресивна реакція». Наступне стаціонарне лікування з 29.08.2018 року по 24.09.2018 року з діагнозом: «Змішаний тривожно-депресивний настрій у акцентуйованої особистості по емоціонально-нестійкому типу. Наступне стаціонарне лікування з 07.06.2019 року по 26.06.2019 року, діагноз: «Стан відміни алкоголю з делірієм». Наступні стаціонарні лікування з 04.10.2019 року по 15.11.2019 року та 25.11.2020 року по 18.12.2020 року, діагноз: «Психічні розлади та розлади поведінки внаслідок вживання алкоголю. Психотичний розлад з віддаленим дебютом, галюцинаторно-параноїдний синдром». Останнє стаціонарне лікування з 03.01.2021 року по 27.01.2021 року, діагноз: «Психічні розлади та розлади поведінки внаслідок вживання алкоголю. Психотичний шизофреноподібний розлад, галюцинаторно-параноїдний синдром».

Теперішня госпіталізація пов`язана з погіршенням психічного стану, доставлений СПБ ШМД за рапортом поліції, згідно з якого був знятий з 9-го поверху, намагався вистрибнути, поводив себе агресивно та неадекватно. У приймальному відділенні залишався збудженим, агресивним, нецензурно лаявся, чинив опір при огляді, інструкції не виконував. Отримати згоду на госпіталізацію та лікування не вдалося. У зв`язку з чим, був госпіталізований у примусовому порядку, як такий, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечний для себе та оточуючих.

17.02.2022 року оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що ОСОБА_3 страждає тяжким психічним розладом у формі психотичного шизофреноподібного розладу внаслідок вживання алкоголю, галюцинаторно-параноїдний синдром, суїцидальна спроба. За своїм психічним станом є небезпечним для себе оточуючих. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» госпіталізація у примусовому порядку доцільна. Обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву.

Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_3 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Лікар психіатр у судовому засіданні зазначила, що пацієнт страждає тяжким психічним розладом у формі психотичного шизофреноподібного розладу внаслідок вживання алкоголю, галюцинаторно-параноїдний синдром, суїцидальна спроба. За своїм психічним станом є небезпечним для себе та оточуючих. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» госпіталізація у примусовому порядку доцільна. Обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару.

ОСОБА_3 та його захисник у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечули.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, думку прокурора та захисника, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Згідно з рапортом робітника поліції ОСОБА_3 був знятий з 9-го поверху, намагався вистрибнути, поводив себе агресивно та неадекватно.

З матеріалів справи вбачається, що у приймальному відділенні ОСОБА_3 залишався збудженим, агресивним, нецензурно лаявся, чинив опір при огляді, інструкції не виконував. Отримати згоду на госпіталізацію та лікування не вдалося. У зв`язку з чим, був госпіталізований у примусовому порядку, як такий, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечний для себе та оточуючих.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів від 17.02.2022 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає тяжким психічним розладом у формі психотичного шизофреноподібного розладу внаслідок вживання алкоголю, галюцинаторно-параноїдний синдром, суїцидальна спроба.

Згідно з ч. ч. 2-4 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.

При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону.

Оскільки хворий становить небезпеку для себе та оточуючих, згоду на лікування не дав, йому рекомендовано примусову госпіталізацію згідно зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Отже, зважаючи на досліджені судом обставини справи, а саме те, що компетентною комісією лікарів-психіатрів у ОСОБА_3 виявлено психічний розлад у формі психотичного шизофреноподібного розладу внаслідок вживання алкоголю, галюцинаторно-параноїдний синдром, суїцидальна спроба, а також встановлення фактів про те, що хворий становить небезпеку для себе та оточуючих, пояснень інших учасників, суд доходить остаточного висновку, що наявні обов`язкові з огляду на ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» підстави для ухвалення рішення про надання особі психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди, така госпіталізація є доцільною та відповідає його інтересам, тому заяву слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 263-265, 293-294, 341-342 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву медичного директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради Судовської Т.Г. про госпіталізацію у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до психіатричного закладу Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, буд. 10-а.

Відповідно до ст. 342 ЦПК України дане рішення є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.02.2022 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик

Присяжні Т.Ю. Щербина

Т.М. Шелесько