Житомирський апеляційний суд
Справа №279/670/21 Головуючий у 1-й інст. Моголівець І. А.
Категорія 3 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Шевчук А.М, Талько О.Б.

з участю секретаря

судового засідання: Дяченко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №279/670/21 за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба» про визнання права власності на нерухоме майно

за апеляційною скаргою Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області на рішення Коростенького міськрайонного суду Житомирської області від 18 березня 2021 року, яке ухвалено суддею Моголівець І.А.

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на нерухоме майно: склад мінеральних добрив, що розташований по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що у 2020 році вона придбала у Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба» (далі - СТОВ «Дружба») склад мінеральних добрив, що розташований по АДРЕСА_1 , який є частиною розпайованого майна колишнього КСП «Дружба». Вказане майно має визначену адресу, пройшло технічну інвентаризацію, однак позивач не може його зареєструвати так-як колишній власник не проходив державну реєстрацію майна, а правовстановлюючі документи на майно відсутні. Оскільки, іншого способу визнати право власності, як у судовому порядку, позивач не має, вона звернулася до суду з вказаним позовом.

Рішенням Коростенького міськрайонного суду Житомирської області від 18 березня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно: склад мінеральних добрив, загальною площею 663 кв.м., що розташований по АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Ушомирська сільська рада Коростенського району Житомирської області, яка не була залучена до участі в справі судом першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що 04 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки площею 9,400 га, яка розташована за межами с.Ушомир Коростенського району Житомирської області на території Ушомирської сільської ради, в оренду для ведення особистого селянського господарства. До заяви, серед інших документів, було додано копію рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської, області від 18 березня 2021 року по справі № 279/670/21. При вивченні наданих документів, апелянту стало відомо, що ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до СТОВ «ДРУЖБА» про визнання права власності на нерухоме майно, а саме: склад мінеральних добрив, площею 663 кв.м, що розташоване по АДРЕСА_1 .

Проте, під час ухвалення оскаржуваного рушення суду не було враховано, шо 21 квітня 2020 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області виніс ухвалу про відкриття провадження у справі № 279/1733/20 за позовом ОСОБА_1 до Ушомирської сільської ради про визнання права власності. У своєму позові ОСОБА_1 просила визнати право власності на незавершене будівництво - нежитлові будівлі складу мінеральних домішок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому Ушомирську сільську раду було замінено на належного відповідача - СТОВ «Дружба». Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02 липня 2020 року у справі №279/1733/20, залишеним в силі постановою Житомирського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року, було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до СТОВ «ДРУЖБА» про визнання права власності на нежитлову будівлю. Ухвалою Верховного суду від 19 листопада 2020 року по справі № 279/1733/20 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02 липня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 07 листопада 2020 року.

Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 позивач по справі №279/670/21 ввела в оману суд, подавши тотожний позов з тим самим предметом позову, до того ж самого відповідача СТОВ «ДРУЖБА», з тих же самих підстав. При поданні позовної заяви ОСОБА_1 приховала той факт, що є таке, що набрало законної сили, рішення суду про відмову у задоволенні позову у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Також, при ухваленні оскаржуваного судового рішення не було враховано, що без введення в експлуатацію майно не є нерухомістю, тому суд не може визнати право власності на об`єкт незавершеного будівництва в порядку, передбаченому ст. 331 ЦК України. Крім того, судом не взято до уваги той факт, що вищезазначене зруйноване приміщення розташоване за межами населеного пункту та адреса якому не присвоєна. А за вказаною у позовній заяві адресою по АДРЕСА_1 значиться інше приміщення в центрі населеного пункту - адміністративна будівля СТОВ «Дружба».

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просила апеляційну скаргу Ушомирської сільської ради відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін. При цьому зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки суд першої інстанції під час розгляду справи вірно встановив обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з нормами чинного законодавства.

В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Представник позивача доводи апеляційної скарги заперечила, просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Представник СТОВ «Дружба» в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений. З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що рішенням загальних зборів співвласників майнових паїв колишнього КСП «Дружба» с.Ушомир Коростенського району Житомирської області, правонаступником якого є СТОВ «Дружба», від 24 липня 2015 року доручено майновій комісії по врегулюванню майнових відносин з розпайованим майном колишнього КСП «Дружба» с.Ушомир провести інвентаризацію майна, яке знаходиться у господарському користуванні СТОВ «Дружба», здійснювати орієнтовну оцінку майна, пошук покупців і продаж майна, розподіл коштів на майнові паї та проводити виплату вартості майнових паїв.

На підставі витягу з Протоколу засідання майнової комісії № 1 від 03 квітня 2020 року ОСОБА_1 продано за 10000,00 грн залишки нежитлової будівлі складу мінеральних добрив, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Оплата та передання вказаного вище майна зафіксовано у Акті №1 приймання-передачі майна (основних засобів) від 03 квітня 2020 року та квитанції до прибуткового касового ордера від 03 квітня 2020 року, а технічна інвентаризація нежитлової будівлі проведена КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, що підтверджується технічним паспортом.

Задовольняючи позовну заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що 03 квітня 2020 року СТОВ «Дружба» прийняло від позивача 10 000 грн в рахунок оплати вартості нерухомого майна: складу мінеральних добрив, на підставі рішення майнової комісії по врегулюванню майнових відносин з розпайованим майном колишнього КСП «Дружба» с.Ушомир від 03 квітня 2020 року про оцінку складу мінеральних добрив та продаж вказаного об`єкту нерухомого майна ОСОБА_1 . Відповідно, позивач є власником об`єкту нерухомого майна, на яке відсутні правовстановлюючі документи і його право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації відповідно до ст.4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Проте, з таким висновком суду погодитись неможливо виходячи з наступного.

Відповідно до статті 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Частинами 1 та 2 ст. 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч.4 ст. 116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Статтею 118 ЗК України визначений порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Відповідно до ч.6 та 7 цієї статті, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки, зокрема, із земель комунальної власності, для ведення особистого селянського господарства, подають клопотання до відповідного органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Відповідний орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Згідно із п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Тобто, способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади з регулювання земельних відносин, є прийняття рішення сесією.

Таким чином, для отримання земельної ділянки у власність і відповідно користування нею передбачає і є обов`язковим прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень ст.118 Земельного кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що єдиним органом уповноваженим управляти комунальним майном (земельними ділянки за межами населених пунктів)від імені територіальної громади є Ушомирська сільська рада.

Так 04 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Ушомирської сільської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки площею 9,400 га, яка розташована за межами с.Ушомир Коростенського району Житомирської області на території Ушомирської сільської ради, в оренду для ведення особистого селянського господарства. До заяви, серед інших документів, було додано копію рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської, області від 18 березня 2021 року по даній справі № 279/670/21, яким за ОСОБА_1 визнано право власності право власності на нерухоме майно: склад мінеральних добрив, загальною площею 663 кв.м., що розташований по АДРЕСА_1 .

17 вересня 2021 року Комісія Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області з питань житлово-комунального господарства, комунальної власності, промисловості, підприємництва, транспорту, зв`язку та сфери послуг, містобудування, будівництва, земельних відносин та охорони навколишнього природнього середовища під час вивченням заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки - орієнтовною площею 9,4000 га, яка розташована за межами села Ушомир на території Ушомирської сільської ради для ведення особистого селянського господарства встановила наступе.

Так відповідно до даних Державного земельного кадастру та Генерального плану забудови с. Ушомир Коростенського району Житомирської області, дана земельна ділянка та розміщені на ній будівлі розташовані за межами населеного пункту - с. Ушомир, а за вказаною у рішенні суду адресою АДРЕСА_1 знаходиться адміністративна будівля CTOB «Дружба». За результатами огляду вказаної земельної ділянки комісія прийшла до висновку, що розташовані на земельній ділянці незавершені будівництвом будівлі не можуть визнаватись як об`єкт нерухомого майна з причин того, що дана зруйнована будівля не має навіть стін та інших несучих конструкцій.

Згідно статей 51, 175 ЦПК України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Суд не вправі з власної ініціативи і без згоди позивача замінювати первісного відповідача належним відповідачем або ж залучати до участі у справі співвідповідачів та зобов`язаний вирішити справу за пред`явленим позовом щодо тих відповідачів, які в ньому зазначені. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд відмовляє у задоволенні позову.

Відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

За таких обставин, на думку колегії суддів, права Ушомирської сільської ради як органу, який уповноважений управляти комунальним майном (землями комунальної власності територіальних громад, які розташовані за межами населених пунктів) у даному спорі зачіпаються у першу чергу, тому остання мала бути залучена до участі у справі як відповідач.

Отже позивачем пред`явлено позов та зазначено неналежний суб`єктний склад, що є безумовною підставою для відмови в його задоволенні.

Відповідно до ч. 4 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Нормами цивільно-процесуального закону визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доводів сторін у справі та доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо. За загальним процесуальним правилом суд має сприяти залученню до розгляду справи всіх осіб, прав та інтересів яких стосується виниклий спір. Захист своїх прав та інтересів ці особи реалізують за допомогою широких процесуальних прав і гарантій. Натомість, не залучення кого-небудь з них до розгляду справи як і залучення в неналежному статусі позбавляє їх цієї можливості.

З урахуванням того, що справу судом першої інстанції розглянуто у неналежному суб`єктному складі, а саме Ушомирську сільську раду не притягнуто до участі у справі як відповідача, а суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальних можливостей усунути вказане порушення, тому виходячи з повноважень апеляційного суду, визначених статтею 374 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням у цій справі нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 з вищенаведених підстав.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області задовольнити.

Рішення Коростенького міськрайонного суду Житомирської області від 18 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба» про визнання права власності на нерухоме майно.

Компенсувати Ушомирській сільській раді Коростенського району Житомирської області за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1362,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 лютого 2022 року.

Головуючий Судді