Справа № 562/3482/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2022 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Солдатовій О.Д.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Здолбунівського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 , в якому просять суд ухвалити рішення, яким визнати за ними право власності по 1/3 частині за кожним на приміщення гаража АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що ОСОБА_5 у 1982 році було побудовано гараж АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно. Спадкоємцями першої черги за законом є сторони по справі. Вони своєчасно прийняли спадщину подавши у встановлені строки нотаріусу заяву про прийняття спадщини та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна.

Проте, оформити спадщину на спірний гараж не можуть, оскільки не має належного правовстановлюючого документа на нього, в зв`язку з чим змушені звертатися до суду з відповідною заявою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивачів адвокат Мокрицька Л.Я. позовні вимоги підтримали повністю та просять задовільнити їх з підстав наведених в позовній заяві. Додатково пояснили суду, що відповідач ОСОБА_4 заперечує їх право на спадкування спірного гаража.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовільнити їх.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. Від представника відповідача адвоката Столяра М.В. надійшла заява, в якій він просить справу розглянути без участі сторони відповідача, позовні вимоги заперечують повністю та просять вирішити судом питання щодо розподілу судових витрат.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

За змістом ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.3 ст.46 цього Кодексу).

Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Квасилівської селищної ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 52.

Після смерті ОСОБА_5 відповідно до ст.ст.1216-1223 ЦК України відкрилась спадщина на майно.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З досліджених матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є дружиною спадкодавця, а позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 є дітьми спадкодавця. Отже вони є спадкоємцями першої черги.

Частинами 1, 3 ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи всі спадкоємці першої черги своєчасно прийняли спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу та 18 лютого 2021 року отримали свідоцтво про право на спадщину за законом.

Позивачі в обґрунтування позовних вимог зазначали, що спадкодавцю належав гараж АДРЕСА_1 , проте реалізувати право на спадкове майно не можуть, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

В оцінці доводів позовної заяви, суд застосовує системний аналіз норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

На підтвердження належності вищенаведеного гаража спадкодавцю ОСОБА_5 позивачі надали суду наступні документи.

Так, рішенням виконавчого комітету Здолбунівської міської ради народних депутатів № 2 від 27 січня 1982 року, ОСОБА_5 надано дозвіл на будівництво гаража № НОМЕР_2 в районі забудови гаражів по АДРЕСА_2 .

В подальшому на підставі рішення виконавчого комітету Здолбунівської міської ради народних депутатів № 2 від 27 січня 1982 року ОСОБА_5 було видано план на будівництво гаража АДРЕСА_2 , який погоджено.

Право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність).

Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку (лист Міністерства Юстиції Українивід 21 лютого 2005 року № 19-32/319).

Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, на час набуття права власності ОСОБА_5 права власності на гараж, чинне законодавство (1984 рік) не вимагало обов`язкової реєстрації нерухомого майна.

Відповідно до пункту 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127 не належать до самочинного будівництва: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року.

Таким чином, судом робиться висновок, що вказане нерухоме майно - гараж не є самочинним та самовільним будівництвом, так як відповідний дозвіл видавався уповноваженим на це органом, відповідно до чинного на час побудови законодавства.

З огляду на зазначене, судом зауважується, що спірний гараж, який побудований у 1982 році, є предметом спадкування та спадкоємці обґрунтовано звернулись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, іншого способу оформити право власності на спірний гараж чинним законодавством не передбачено.

Задоволення позову, на переконання суду, не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб та відповідає завданням цивільного судочинства, які визначені у ст.2 ЦПК України.

Що стосується клопотання відповідача про стягнення з позивачів понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу, то суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку, що вимоги позивачів підлягають задоволенню повністю, то підстави для стягнення з позивачів на користь відповідача понесених витрат на правничу професійну допомогу відсутні.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 82, 258, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовільнити.

Византии за ОСОБА_1 , право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке складається з 1/3 частини приміщення гаража АДРЕСА_1 .

Византии за ОСОБА_3 , право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке складається з 1/3 частини приміщення гаража АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскарженим в Рівненський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_3

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення суду складено 11 лютого 2022р.

Суддя