Справа № 589/3860/20
Провадження № 2/589/71/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі: головуючого судді - Євдокімової О.П.

за участю секретаря судового засідання - Михайленко Н.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третьої особи Лукашової О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Шосткинського міськрайонного суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Шосткинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби ПС МУМЮ про звільнення від сплати заборгованості за аліментами,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом . Свої вимоги мотивував тим, що рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14.05. 2010 року розірвано їх шлюб з ОСОБА_2 та стягнуто з нього аліменти на користь останньої на утримання їх дочки у розмірі 1/4частини від всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 26.02.2010р. З цього часу він сплачував аліменти і не мав жодної заборгованості. Згодом державний виконавець перерахував йому його виплати і в зв`язку з цим у нього виникла заборгованість, від якої він просить звільнити його так як зазначена заборгованість виникла не з його вини, а через обставини, що мають істотне значення, якими, є: відсутність у нього стабільного доходу, так як він не працює через хворобу та встановлення йому групи інвалідності. Крім цього він надає допомогу на дитину в якості речей та оплачує її навчання в музичній школі. Отже, позивач вважає, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з поважних причин. Тому просить даний позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі мотивуючи його тими ж підставами. Крім цього зазначив, що він визнає зазначену заборгованість, хоч вона і виникла внаслідок помилки державного виконавця при початковому розрахунку. Після перерахунку виплат по аліментам державним виконавцем були враховані всі його виплати. Зазначає, що заборгованість утворилась внаслідок не вірного обрахування щомісячних а не внаслідок ухилення його від сплати аліментів, а тому просить звільнити його від її сплати.

Відповідач та представник відповідача ОСОБА_4 кожен окремо позовні вимоги не визнали в повному обсязі так як вважає, що хвороба позивача і встановлення йому ІІІ ї робочої групи інвалідності не позбавляє його можливості працювати і сплачувати аліменти. Він тривалий час працював юристом на Заводі «Імпульс» і звільнився за власним бажанням. Крім того він веде свій юту канал де показує як доглядати за пасікою яка мається у нього і приносить йому дохід, показує як проводить будівельні роботи на дачі на які також має кошти. Останній може утримувати свою доньку, а тому нема поважної причини для звільнення його від заборгованості.

Третя особа при винесенні рішення покладається на розсуд суду. В свою чергу зазначила, що розрахунок заборгованості проведено вірно. Дійсно станом на день розгляду позову позивач має зазначену заборгованість перед відповідачем по сплаті аліментів яка виникла внаслідок перерахунку аліментів та приведення їх розрахунку у відповідність до діючого законодавства. Позивач результат такого перерахунку не оскаржував та погодився з ним.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 cт.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України.

Так судом встановлено, що рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14.05.2010 шлюб між позивачем та ОСОБА_2 розірвано та стягнуто з ОСОБА_1 на користь останньої аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини від усіх своїх доходів, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму, передбаченого для дитини відповідного віку, починаючи з 26.02.2010 та до досягнення дитиною свого повноліття.

17.06.2010 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копія якої за вих. № 12600 надіслано сторонам виконавчого провадження.

Заборгованість зі сплати аліментів на час відкриття виконавчого провадження становила 955,27 грн.

Державним виконавцем під час проведення примусових виконавчих дій встановлено, що боржник перебуває на обліку безробітних в Сумському обласному центрі зайнятості.

09.08.2018 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка за вих., 26508 надіслана на виконання до Сумського обласного центру зайнятості.

Стягнення за постановою державного виконавця Сумським обласним центром зайнятості не проводиться так, як боржник на обліку безробітних перебуває, але допомога по безробіттю не нараховується.

18.05.2020 до Шосткинського MP ВДВС ПН-СХ МРУМЮ (м. Суми) надійшла заява ОСОБА_2 про обчислення розміру заборгованості зі сплати аліментів за період з 18.05.2010 по 30.05.2020 за кожний місяць окремо.

Державним виконавцем зроблено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів починаючи з 26.02.2010 по 30.04.2020. Державним виконавцем за період з 26.02.2010 по 28.08.2018 нараховано аліментів в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період з 28.08.2018 по 30.04.2020 аліменти було нараховано в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку так, як боржник перебуває на обліку безробітних, допомога по безробіттю йому не виплачувалась .

Заборгованість зі сплати аліментів згідно розрахунку державного виконавця ; боржника була відсутня. Боржником було надано квитанції про сплату аліментів за цей період, квитанції про сплату боржником аліментів містяться в матеріалах виконавчого провадження.

26.08.2020 до Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ПН-СХ МРУМЮ (м. Суми) повторно із заявою звернулась ОСОБА_2 про обчислення розміру заборгованості зі сплати аліментів з 18 травня 2010 по 31.07.2020 за кожний місяць окремо відповідно до ч. 2 ст. 195 Сімейного Кодексу України .

Державним виконавцем повторно зроблено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів починаючи з 26.02.2010 по 31.07.2020 , згідного якого заборгованість зі сплати на 31.07.2020 становить 35456,62 грн.

Відповідно до п. З ст. 71 ЗУ « Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку( доходу), визначається державним виконавцем у порядку, встановленому Сімейним КОдексом України.

За період з 26.02.2020 по 31.10.2017 аліменти нараховано по середній заробітній платі по м. Шостка.

За період з 01.11.2017 по 31.08.2018 року боржник перебував на обліку безробітних та йому було призначена допомога по безробіттю, аліменти нараховувались в розмірі ? частини його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За період 01.09.2018 по 01.03.2020 боржнику нараховано аліменти відповідно до ч. 2 ст.195 Сімейного Кодексу України виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості ( по м. Шостка ) за цей період боржник перебував на обліку безробітних в Шосткинському міськрайцентрі зайнятості, але допомога по безробіттю йому не виплачувалась.

За період з 01.03.2020 по 30.09.2020 аліменти нараховано в розмірі ? частини доходу боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку так, як боржник за цей час перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради та йому відповідно до Закону України « Про державну соціальну допомогу особам, які не мають право на пенсію та інвалідам» призначено державну соціальну допомогу особі, яка не має право на пенсію та особі з інвалідністю, як особі з інвалідністю 3 групи.

27.08.2020 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка за вих. № 63689 надіслана на виконання до управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради, з пенсії боржника щомісячно проводиться утримання аліментів в розмірі ? частина заробітку.

Заборгованість зі сплати аліментів боржником не сплачена і відповідно до розрахунку заборгованості Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області станом на 7.2020р. заборгованість становить 35456 грн (а.с.9-14)

Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами.

Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення.

Окрім того, навіть за наявності зазначених в ч. 2 ст. 197 СК України обставин закон надає лише право (суд може) а не зобов`язує суд повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами.

Відповідно до п. 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Вочевидь звільнення від сплати заборгованості по аліментам на неповнолітню дитину повинно мати місце лише у виключних випадках.

Тобто, в розумінні цих положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, позивач посилається на відсутність у нього стабільного доходу, так як він не працює через хворобу та встановлення йому групи інвалідності.

Однак з матеріалів провадження вбачається, що позивач перебував на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення як особа з інвалідністю 3ї групи з 6.03.2020року до 1.04.2021р. (а.с. 23)

Також судом оглянуті медичні довідки, висновки лікарських консультацій з яких вбачається що позивач має спинні залишкові явища травми поперекового відділу хребта яка сталася у 1988 р. де в рекомендаціях по професійно-трудовій реабілітації рекомендована праця без тривалого стояння на ногах.(а.с. 12-18;)

Разом з цим позивачем не надано жодних доказів на підтвердження понесених ним витрат, пов`язаних з зазначеним лікуванням. Надані ж довідки щодо хвороби не підтверджують наявність тяжкої хвороби у ОСОБА_1 , оскільки зазначена хвороба є хронічною і не є перешкодою у трудовій діяльності останнього.

Суд також зазначає, що захворювання виникло ще в 1988р. і було враховано при призначенні аліментів.

А отже факт зазначеної хвороби не може бути підставою в розумінні ст. 197 СК України для звільнення від сплати позивача від заборгованості по аліментам.

Також не може бути підставою для звільнення від сплати аліментів надання позивачем неповнолітній дитині у виді речей та оплати музичної школи, так як такі витрати позивача були понесення за його власною ініціативою , а тому не звільняє його від сплати самих аліментів визначених у судовому порядку.

Що стосується трудової діяльності позивача, то як вбачається з довідок , то він деякий час офіційно не працював. Разом з цим у су4довоому засіданні позивач пояснив, що був працевлаштований юристом на заводі « Імпульс» і звільнився з нього за власним бажанням.

Таким чином матеріали справи не мають даних про те, що позивачу перешкодою для праці були непереборні об`єктиві фактори в тому числі і його хвороба, так як протипоказань для такого виду трудової діяльності як юрисконсульт останній не має.

Також не може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості з аліментів і факт виявлення зазначеної заборгованості внаслідок вчинення перерахунку сплачених аліментів позивачем, в зв`язку з приведенням розміру зазначених виплат до вимог чинного законодавства, так як судом встановлено, що державним виконавцем враховані всі здійснені позивачем виплати, зазначений перерахунок відповідає нормам чинного законодавства та не є підставою для звільнення позивача від виявленої заборгованості.

Таким чином, оцінюючи досліджені судом докази і встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що оскільки позивачем не надано доказів наявності обставин, передбачених ч.2 ст.197 СК, як підстав для звільнення від заборгованості за аліментами, даний позов не підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог а тому судові витрати необхідно залишити за позивачем.

Враховуючи, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенню позовних вимог до ОСОБА_2 третя особа Шосткинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби ПС МУМЮ про звільнення від сплати заборгованості за аліментами в розмірі 35456,62 грн яка утворилась з 26.02.2010 р. по 31. 07. 2020р

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 14.02. 2022 року.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.П.Євдокімова