Номер провадження: 22-ц/813/2860/22
Номер справи місцевого суду: 495/6140/20
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів - Сегеди С.М., Комлевої О.С.,

розглянула в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 березня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») до ОСОБА_1

-про стягнення заборгованості, -

встановила:

ПРОЦЕДУРА:

Короткий зміст позовної заяви:

08 жовтня 2020 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав Заяву № б/н від 13.12.2013 року. АТ КБ «Приватбанк» зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 станом на 15.09.2020 року має заборгованість в розмірі 53 042, 21 грн., яка складається з наступного:

- 31 392, 16 грн. - заборгованість за тілом кредита;

- 11 124, 36 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідност.625;

- 10 525, 69 грн. нарахована пеня.

На підставі наведенного ПАТ КБ «ПриватБанк» просив задовольнити позовні вимоги та стягнути заборгованість у розмірі 53 042, 21 грн. та судові витрати у розмірі 2 102 грн., оскільки по теперішній час ОСОБА_1 грошові кошти не повернув (а.с.1-4).

25 листопад 2020 року від ОСОБА_1 до суду першої інстанції надійшла заява в якій він не згоден зпозовними вимогами Банку. Зазначає, що ним фактично сплачено суму заборгованості на користь Банку, у більшій сумі ніж кредитний ліміт. Тобто вважає, що жодних грошових зобов`язань перед Банком не має (а.с.67).

Короткий зміст рішення першої інстанції:

Рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 березня 2021 року позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Приват Банк заборгованість за тілом кредиту у розміоі 15 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 595, 46 грн.

В решті позовних вимог відмовлено (а.с.81).

Задовольняючи частково позов Банку, суд посилаючись на ч.2 ст. 530 ЦК України виходив з того, що фактично отримані та використані позичальником кошти у сумі 15 000 грн своєчасно в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а тому кредитор вправі вимагати, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Короткий зміст апеляційної скарги:

Не погоджуючись з вказаним рішенням, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення норм матеріального, процесуального права та на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу. В скарзі апелянт просить скасувати рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 березня 2021 року та ухвалити нове, яким у позові ПАТ КБ «Приватбанк» відмовити повністю (а.с.82-83).

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Аргументи (доводи) сторін:

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не дослідив виписку Банку, з якої вбачається, що ним погашена заборгованість перед Банком на суму більше ніж 18 000 грн., тобто більше ніж тіло кредиту. Посилається на те, що суд першої інстанції не встановив розмір грошових коштів, які були зараховані позивачем на погашення процентів та неустойки, замість зарахування грошових коштів на погашення тіла кредиту.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надійшло.

Фактични обставини

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав Заяву № б/н від 13.12.2013 року. Банк зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав, а відповідач прийняв на себе зобов`язання по поверненню наданого кредиту.

Оцінка апеляційного суду

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Аналогічні положення містяться у ст. 57 ЦПК України (2004р.).

Оцінивши надані сторонами докази за свої внутрішнім переконанням, шо ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному і безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів дійшла до наступного.

Оцінка апеляційного судущодо стягнення тіла кредиту та визначення розміру заборгованості за тілом кредиту:

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.

Згідно наданого позивачем розрахунку вбачається, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість по тілу кредиту у розмірі 15 000 грн.

Проте, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що ним здійснювалися платежі, останій який відбувся 18.12.2019 року, у якості погашення заборгованості перед Банком на сумму більше 18 000 грн., тобто більше ніж тіло кредиту.

Матеріалами справи встановлено, що Банком до суду першої інстанції були надані Рахунки заборгованості за договором №б/н від 13.12.2013 року, укладеного між Приватбанком та ОСОБА_1 станом на 30.09.2019 р. та 15.09.2020 р. З наданих рахунках вбачається, що відповідачем починаючи з 27.11.2017 р. по 18.12.2019 р. здійснювалися платежі, всього на суму 27 849 грн.74 коп. (а.с.19-21).

Однак, сума заборгованості 15 000 грн. визначена судом першої інстанції, без врахування вже сплачених коштів ОСОБА_1 .

Враховуючи суму 27 849 грн. 75 коп., яка Банком безпідставно була зарахована на погашення процентів та неустойки, оскільки правила надання банківських послуг не є складовою кредитного договрору, так як банк не підтвердів, що на час його підписання діяли саме ці умови, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідачем ОСОБА_1 на користь Банку фактично сплачено суму заборгованості у більшій сумі ніж наданий кредитний ліміт.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що рішення районного суду підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками.

Судовий збір:

На підставі частин 1 та 13 статті 141 ЦПК України судовій збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати понесені відповідачем ОСОБА_1 документально підтверджуються матеріалами справи, а семе квитанцією про сплату судового збору в розмірі 893 грн. 19 коп., а тому у зв`язку з відмовою в позовній заяві стягнення підлягає з позивача АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 893 грн. 19 коп.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382-384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 березня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 893 (вісімсот дев`яносто три) грн. 19 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Л.А.Гірняк

Судді: О.С.Комлева

С.М.Сегеда