Справа № 214/1702/19
2-п/214/27/22
У Х В А Л А

Іменем України

16 лютого 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Ковтун Н.Г.

за участю: секретаря судового засідання Фартушної Є.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі матеріали заяви адвоката Андріяшевської Марини Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2021 року у цивільній справі № 214/1702/19 за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2021 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу надійшла заява адвоката Андріяшевської М.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 про скасування та перегляд заочного рішення, яка в подальшому була уточнена 05 січня 2022 року та відповідно до якої відповідач просить скасувати заочне рішення по справі 214/1702/19 за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу.

В обґрунтування заяви. зазначили, що заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.10.2020 року позов Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу задоволено. Адвокат Андріяшевська М.С., яка представляє інтереси ОСОБА_1 вказує, що не погоджується з вказаним рішенням суду та зазначає, що 14.01.2020 року нею було подано клопотання до суду з проханням допустити її до участі і справі в якості представника відповідача та надати можливість ознайомитися із матеріалами справи та зазначає, що на разі останній не надано можливості ознайомитися із матеріалами справи. Крім того, повідомляє, що 17.03.2020 нею було подано клопотання про перенесення судового засідання, яке було призначено на 18.03.2020 року на іншу дату. Після чого ніякої інформації з приводу призначення справи до розгляду не отримували та 20 жовтня 2020 року Саксаганським районним судом було винесено заочне рішення, копію якого відповідач ОСОБА_1 отримав у суді лише 29.11.2021 року. Зазначає, що відповідача було позбавлено права надавати власні докази в спростування позовних вимог. Зокрема позивач посилається на пп. «Г» пп. 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким встановлено що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у пп. 33.1.2 п.33.1 ст. 33 цього Закону. Однак, ОСОБА_1 зазначає, що звертався до страховика та буде суд просити суд про витребування доказів на підтвердження цього факту, також факт звернення буде підтверджено показами свідків.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2021 року заяву про перегляд заочного рішення передано у провадження судді Малаховської І.Б. (а.с.121).

Ухвалою суду від 09 грудня 2021 року задоволено заяву судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Малаховської І.Б. про самовідвід. Справу передано до канцелярії суду. (а.с. 123-124)

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2021 року заяву про перегляд заочного рішення передано у провадження судді Ковтун Н.Г. (а.с.125).

Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року заяву про перегляд заочного рішення залишено без руху. (а.с.126)

05 січня 2022 року предстаником заявника адвокатом Андріяшвською М.С. була надано суду уточнену заяву, яку наступного робочого дня передано судді Ковтун Н.Г.

Ухвалою суду від 10 січня 2022 року заяву про перегляд заочного рішення прийнято до розгляду та призначено справу до слухання. (а.с 133-134)

10 лютого 2022 року представник позивача Самойленко П.М. надав суду відзив на заяву про перегляд заочного рішення ,відповідно до якого просить суд відмовити у перегляді заочного рішення. На обґрунтування своєї позиції зазначає, що у заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача зазначає, що довідалася про наявність судового рішення лише 29.11.2021, однак жодних доказів на підтвердження зазначених обставин не надає. Крім того, вважає необґрунтованим доводи відповідача про те, що він був не належним чином повідомлений про розгляд справи. Також вказує, що твердження представника відповідача, що 14.01.2020 до суду було подано клопотання з проханням допустити до участі у справі в якості представника відповідача та надати можливість ознайомитися із матеріалами справи , крім того 17.03.2020 року було подано клопотання про перенесення судового засідання, однак жодних доказів на підтвердження зазначених обставин представником відповідача не надано. З огляду на вищезазначені обставини вважає, що суд мав правові підстави для винесення заочного рішення.

Адвокат Андріяшевська М.С. та відповідач ОСОБА_3 будучи повідомленими про дату та час судового засідання до суду не з`явилися, причини неявки суду невідомі. Клопотань про перенесення судового засідання до суду не надходило.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилися, про дату та час повідомлені належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливим проводити судове засідання за відсутності сторін, оскільки сторони своєчасно були повідомлені про дату та час судового засідання.

У відповідності до ч.1 ст.287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши заяву про скасування та перегляд заочного рішення суду та матеріали справи, вважає, що вказана заяву не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно із положеннями ст.285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це,посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, лише за сукупністю цих двох умов у суду є підстави для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Так, з матеріалів справи встановлено, що 05 березня 2019 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу надійшли матеріали позовної заяви Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регрессу (а.с. 2-3).

Ухвалою суду від 17 жовтня 2019 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. (а.с. 51-52 суддя Чернова Н.В.).

14 січня 2022 року до суду надійшло клопотання адвоката Андріяшевської М.С. про перенесення судового засідання у зв`язку з тим, що остання не ознайомлена із матеріалами цивільної справи. Клопотання було задоволено , а розгляд справи відкладено на іншу дату.

Після чого, 17 березня 2020 року від адвоката Андріяшевської М.С. надійшло клопотання про перенесення судового засідання, у зв`язку із посиленням загрози зараження короно вірусом та оголошення карантину на території України. (а. с.73).

Суд дослідивши матеріали справи зазначає, що адвокат Андріяшевська М.С. так і не з`явилася до суду для ознайомлення із матеріалами справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.05.2020 року справу передано у провадження судді Гриня Н.Г. (а.с.93).

Після чого справу було призначено до розгляду на 17.08.2020 року, про розгляд відповідач ОСОБА_3 був повідомлений належним чином про що свідчить поштового повідомлення, яке повернулося до суду за терміном зберігання (а.с.94-95), справу відкладено на 20 жовтня 2020 року на 12-00 годину, про що відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджено довідкою про отримання «смс повідомлення», (а.с. 104) однак до суду знову не з`явився.

Тобто, з 05 березня 2018 року відповідач ОСОБА_1 мав право подати до суду відзив на позовну заяву, у строк та в порядку, передбачений вимогами ст.178 ЦПК України, однак останній вказаним правом не скористався, відзиву до суду не надав та правом присутності не скористався.

Окрім цього представником відповідача ОСОБА_5 14.01.2020 та 17.03.2020 року до суду надано клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з ознайомленням із заявою позивача клопотання задоволено та оголошено перерву.

Тобто доводи відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_5 що вони не були належним чином повідомленими про розгляд вказаної справи спростовуються наявними в матеріалах заявами ОСОБА_5 про відкладення розгляду справи від 14.01.2020, 17.03.2020 року,. (а.с. 54, 73) та поштовими повідомленнями про повідомлення відповідача про дати призначення справи .

У відповідності до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Разом з цим, відповідачем в заяві про перегляд заочного рішення не наведено жодного доказу, в розумінні ст.76 ЦПК України, який би мав істотне значення для правильного вирішення спору та спростовував висновки суду наведені в заочному рішенні суду від 20 жовтня 2020 року, а обставини, на які посилається відповідач та його представник в своїй заяві про скасування заочного рішення у справі, не спростовують висновків суду, наведених у заочному рішенні. Крім того, відповідачем до заяви про перегляд заочного рішення не надано жодного доказу в обґрунтування своїх заперечень проти позову і взагалі не викладено заперечень проти позову.

Таким чином, за наведених обставин перегляд та скасування заочного рішення суду, яке набрало законної сили у встановленому порядку, порушуватиме принцип правової визначеності та суперечитиме ст.11 ЦПК України, з огляду на відсутність обґрунтованих заперечень відповідача проти позову та відсутності доказів поважності неявки у судове засідання.

Тобто, наявність одночасно двох умов для скасування заочного рішення судом не встановлена.

Виходячи з обставин, викладених вище, недоведеності при подачі заяви про перегляд заочного рішення суду обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд не знаходить підстав для застосування ст.288 ЦПК України та задоволення заяви відповідача і перегляду заочного рішення суду.

Відповідно до ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно п.1 ч.3 ст.287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить правових підстав для задоволення заяви відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 76, 81, 258, ч.6 ст.259, 284 -288, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Андріяшевської Марини Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2021 року у цивільній справі № 214/1702/19 за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу залишити без задоволення.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 16 лютого 2022 року.

Суддя: Н.Г.Ковтун