Провадження № 22-ц/812/436/22 Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м. Миколаїв

справа № 1411/386/2012

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Коломієць В.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем Калашник А.О.

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні заяву

товариства з обмеженою відповідальністю «фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»

про видачу дублікату виконавчого листа

у цивільній справі за позовом

публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра»

до ОСОБА_1

про стягнення кредитної заборгованості

за апеляційною скаргою

товариства з обмеженою відповідальністю «фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»

на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області, постановлену 28 грудня 2021 року суддею Семеновою Л.М. в приміщенні цього ж суду (дата складання повної ухвали не зазначена),

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 4 липня 2012 року зі ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» за кредитним договором №08/03/2008/840 К 794 від 27 березня 2008 року стягнуто 208 850,45 грн. кредитної заборгованості та 2 088,50 грн. судових витрат.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 3 вересня 2021 року замінено стягувача ВАТ КБ «Надра» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та поновлено строк для пред`явлення виконавчих листів до примусового виконання.

У грудні 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (ФК «Дніпрофінансгруп») звернулось з заявою про видачу дублікату виконавчого листа. Заявник зазначав, що на підставі договору, укладеного з ПАТ КБ «Надра» 21 липня 2020 року, компанія набула право вимоги до боржників банку за кредитними договорами, в тому числі і до ОСОБА_1 . Проте в матеріалах кредитної справи боржника ОСОБА_1 відсутні оригінали виконавчих листів, а 11 листопада 2021 року Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління МЮУ (м.Одеса) повідомило про повернення виконавчих документів стягувачеві постановою державного виконавця від 28 березня 2018 року.

Посилаючись на втрату правопопередником виконавчих документів, виданих на підставі судового рішення від 4 липня 2012 року, ФК «Дніпрофінансгруп» просила видати дублікати виконавчих листів про стягнення зі ОСОБА_1 208 850,45 грн. кредитної заборгованості та 2 008,50 грн. судового збору.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 грудня 2021 року у задоволенні заяви ФК «Дніпрофінансгруп» відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що заявник не довів факт втрати оригіналу виконавчого листа, а надана суду копія виконавчого листа з посвідченням «згідно оригіналу» вказує на наявність у стягувача його оригіналу.

В апеляційній скарзі ФК «Дніпрофінансгруп» просила ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення заяви про видачу дублікатів виконавчих листів. Апелянт наголошував, що висновок суду про наявність у стягувача оригіналу виконавчого листа взагалі бездоказовий, оскільки відомості, які вона містить, свідчать про її виготовлення ще до 2018 року. При цьому суд першої інстанції не врахував правові позиції вищого судового органу щодо кола питань, які вирішуються за заявою про видачу дублікату виконавчого листа, а саме чинність судового рішення, невиконання його боржником, а також порядок обчислення та межі строків пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з`явились. Заявник повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання (а.с.139,140). Боржник ОСОБА_1 за місцем реєстрації не проживає (а.с.146). Справу розглянуто у відсутності сторін.

Переглянувши справу за наявними в ній та доданими доказами та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом частини 5 статті 124, 129 Конституції України, статті 2 ЦПК основною засадою цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом «Про виконавче провадження» (далі Закон).

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і примусового виконання, в тому числі, судових рішень, та складається з сукупності дій, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону).

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Вирішення судом питання про видачу дублікату виконавчого листа також випливає зі змісту пункту 10 частини 2 статті 18 Закону №1404- VIII, якою передбачено повноваження державного або приватного виконавця.

Дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Від останнього його відрізняє спеціальна позначка «Дублікат».

При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження.

Заява про видачу дублікату виконавчого листа вважається поданою в межах строку, встановленого для пред`явлення його до виконання, якщо цей строк (три роки) ще не сплинув або суд його поновив (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року , справа № 2-836/11, провадження № 14-308 цс 19 ).

При цьому вищезазначені норми не містять вимог щодо встановлення причини (об`єктивні причини, недбалість тощо), самого факту втрати, а також вини стягувача. Відсутність виконавчого документа у стягувача та в органах виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, провадження № 61-11034св19, постанові від 18 листопада 2020 року у справі № 263/4331/18, провадження № 61-8286св20.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 4 липня 2012 року зі ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» стягнуто за кредитним договором №08/03/2008/840 К 794 від 27 березня 2008 року 208850,45 грн. кредитної заборгованості та 2088,50 грн. судового збору (а.с.33-34).

Рішення набуло законної сили 24 липня 2012 року

15 (19) серпня 2012 року на підставі судового рішення Жовтневим районним судом видано виконавчі листи, в тому числі і щодо кредитної заборгованості (а.с.58,59).

Протягом 2013-2018 років виконавчі листи неодноразово пред`являлись до органів виконавчої служби для примусового виконання та згодом повертались стягувачові у зв`язку з відсутністю у боржника ОСОБА_1 майна, на яке може бути звернуте стягнення.

Так, востаннє постановою державного виконавця Миколаївського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 28 березня 2018 року виконавче провадження завершено за пунктом 2 частини 1 статті 37 Закону «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними), а виконавчі листи повернуто стягувачеві ВАТ КБ «Надра».

Відомостей про отримання стягувачем виконавчих листів матеріали справи не містять.

Відсутні будь-які дані і про виконання боржником ОСОБА_1 судового рішення повністю або частково.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 3 вересня 2021 року замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 4 липня 2012 року у справі №2-1411/192/12 за позовом ПАТ КБ «Надра»» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості з ПАТ КБ «Надра» на ФК «Дніпрофінансгруп» та поновлено строк для пред`явлення виконавчих листів до примусового виконання (а.с.71-74).

Заявником також надано докази того, що в органах виконавчої служби на виконанні не перебувають виконавчі листи щодо стягнення зі ОСОБА_1 кредитного боргу (а.с.68, 93).

Отже, заявник ФК «Дніпрофінангруп» дотримався тих умов, які є підставою для видачі дублікатів виконавчих листів.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення за заявою ФК «Дніпрофінансгруп», не звернув належної уваги на те, що рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області не виконано (доказів протилежного матеріали справи не містять), а видані судом на підставі цього рішення виконавчі листи ні у стягувача, ні в органах виконавчої служби на виконанні не перебувають.

При цьому, як зазначено вище, сам факт відсутності виконавчих документів у ФК «Дніпрофінансгруп» та в органах державної виконавчої служби свідчить про те, що їх було втрачено. А ці обставини дають право стягувачеві отримати дублікати виконавчих листів за підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК.

Наявність у заявника копій виконавчих листів, засвідчених ФК «Дніпрофінансгруп» (а.с.58,59), не доводить факт знаходження у стягувача і оригіналів виконавчих документів, як то вважав суд. Ці копії не містять даних про час їх виготовлення, а відсутність у них відомостей про виконавчі дії 2017-2018 років свідчить про їх створення ще до звернення до виконавчої служби у цей період.

Отже, висновок суду першої інстанції про недоведеність заявником факту втрати виконавчих листів, як підстави для відмови у видачі дублікату, є таким, що не відповідає вимогам процесуального та виконавчого законодавства, а також правовим позиціям Верховного Суду.

За таких підстав ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням по справі нового рішення про задоволення заяви ФК «Дніпрофінансгруп».

Оскільки судом не встановлено, що втрата виконавчих документів сталась з винних дій або бездіяльності третіх осіб, суд не вбачає підстав для відшкодування заявнику судових витрат.

Керуючись статтями 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» задовольнити.

Видати дублікати виконавчих листів за рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 4 липня 2012 року у цивільній справі №1411/386/2012 щодо стягнення зі ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» за кредитним договором №08/03/2008/840 К 794 від 27 березня 2008 року 208850,45 грн. кредитної заборгованості та 2 088,50 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.О.Данилова

Судді: В.В.Коломієць

Н.О.Шаманська

--------------------------------

повну постанову складено 17 лютого 2022 року