Ухвала

16 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 522/19465/15-ц

провадження № 61-2173ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Одеського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу

за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому з урахуванням уточнень, просив стягнути заборгованість за договором позики від 03 липня 2014 року

у розмірі 7 030, 80 доларів США, що еквівалентно 147 991, 31 грн, з яких:

600 доларів США - сума позики; 360 доларів - відсотки згідно з пунктом 4.1 договору за період з 01 січня 2015 року по 03 липня 2015 року; 1 830 доларів США - додаткові відсотки згідно з пунктом 9.2 договору за період з 01 січня

2015 року по 03 липня 2015 року; 1 674 доларів США - відсотки згідно

з пунктом 9.5 договору за період з 03 липня 2015 року по 03 жовтня

2015 року; 2 566, 80 доларів США - пеня згідно з пунктом 9.4 договору

за період з 03 липня 2015 року по 03 жовтня 2015 року.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь

ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 03 липня 2014 року у розмірі 7 030, 80 доларів США, що еквівалентно 166 278, 42 грн.

Вирішено питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.

Постановою Одеського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2015 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 03 липня 2014 року, а саме: суму позики - 16 348, 98 грн, що еквівалентно 600 доларів США; відсотки

за користування коштами за період з 03 січня 2015 року по 03 липня

2015 року в сумі 9 809, 39 грн, що еквівалентно 360 доларів США, а всього заборгованість в загальній сумі 26 158, 37 грн, що еквівалентно 960 доларів США.

Вирішено питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.

03 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду

з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року і направити справу

на новий розгляд до суду першої інстанції.

У заяві, доданій до касаційної скарги, ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, посилаючись на те,

що копію оскарженої постанови суду апеляційної інстанції він отримав

05 січня 2022 року, що підтверджується конвертом Одеського апеляційного суду.

Оскільки причина пропуску цього процесуального строку є поважною,

строк на касаційне оскарження на підставі частини другої

статті 390 Цивільного процесуального кодексуУкраїни підлягає поновленню.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно

до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову

у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі,

що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти дотриманню розумного строку розгляду справи, а також визначеності й стабільності у цивільних правовідносинах.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах

про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою,

яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 147 991, 31 грн, тобто суму, яка станом

на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму

для працездатних осіб (2 481, 00 грн х 100 = 248 100, 00 грн).

Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних в силу вимог процесуального закону, які відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

Касаційна скарга не містить прямих посилань на наявність обставин,

які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі

не встановлено. При цьому враховано ціну позову, зміст правовідносин,

в яких виник спір, висновки суду апеляційної інстанції та часткове задоволення судом апеляційної інстанції позовних вимог за результатами оцінки доказів, значення результату розгляду справи для сторін

та суспільства.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу

на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку

на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду

від 20 грудня 2021 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 20 грудня

2021 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду

від 20 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович