Справа № 522/3015/22
Провадження № 2/522/3152/22
УХВАЛА

про залишення позову без руху

17 лютого 2022 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Павлик І.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж вимірювань державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, відновлення становища, яке існувало до порушення та допуск до виконання робіт,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж вимірювань державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, відновлення становища, яке існувало до порушення та допуск до виконання робіт у якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ відповідача про відсторонення позивача від роботи та відновити становище, яке існувало до порушення та допустити до виконання робіт;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення позивача від роботи;

- стягнути з відповідача моральну шкоду.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема:

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Проте, позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, оскільки в ній не зазначено відомості щодо ціни позову та відповідно не надано обґрунтованого розрахунку суми, яка за твердженням позивача підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Окрім того, положеннями ч. 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Як на підставу для звільнення від сплати судового збору, позивач посилається на п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

За змістом цієї норми Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, за вимогами, які випливають із трудових відносин, позивачі не звільняються від сплати судового збору за винятком двох категорій справ: за вимогами про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

При цьому слід звернути увагу на те, що за змістом положень КЗпП України поновлення на роботі має місце у випадку припинення трудового договору з працівником з передбачених трудовим законодавством підстав, тобто фактичним звільненням працівника з роботи.

Відсторонення ж від роботи по своїй суті є лише призупиненням виконання працівником своїх трудових обов`язків з відповідними наслідками по оплаті праці та інших трудових гарантій, а не звільнення з роботи, що мало б наслідком вирішення питання про поновлення на роботі такого працівника. Відтак, поняття відсторонення від роботи не є тотожним поняттю звільнення з роботи, тому заявлені позивачем вимоги повинні бути оплачені судовим збором на загальних підставах, якщо позивач не має інших, передбачених ст. 5 Закону України "Про судовий збір" пільг.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16 дійшла висновку, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено, що з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 481,00 грн.

Судом встановлено, що позивачем заявлено одночасно вимоги немайнового та майнового характеру.

Частиною 3 ст. 6 вказаного Закону визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992,40 грн.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

До позовної заяви ОСОБА_1 не додано доказів сплати судового збору, а тому заява не відповідає вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 - 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи те, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, суд дійшов висновку про залишення її без руху.

Для усунення недоліків позовної заяви позивачу слід визначити ціну позову та обґрунтований розрахунок сум, які він просить суд стягнути з відповідача, а саме: суму невиплаченої заробітної плати за час відсторонення його від роботи та суму моральної шкоди і сплатити судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Заяву про усунення недоліків необхідно надати до Приморського районного суду м. Одеси через канцелярію суду.

Керуючись ст.ст. 177, 185, 258, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж вимірювань державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, відновлення становища, яке існувало до порушення та допуск до виконання робіт залишити без руху.

Встановити позивачу для усунення вищезазначених недоліків десятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Павлик