Провадження № 2-о/369/74/22
РІШЕННЯ

Іменем України

16.02.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючого судді Янченка А.В., за участю секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л., заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи Семашко Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: ОСОБА_4 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить:

встановити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та покласти на нього терміном на 6 (шість) місяців наступні обов`язки:

заборонити перебувати в місті проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити наближатися на відстань 100 метрів до місця проживання, інших місць частого відвідування постраждалою особою ОСОБА_1 ;

заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_5 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею;

заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Свою заяву заявник ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що вона є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом РАЦС Шевченківського району Київської області.

Протягом останніх п`яти років, син ОСОБА_5 систематично застосовує до неї фізичне, економічне та психологічне насилля. Воно відбувається шляхом регулярних словесних образ, погроз, залякування, стійкої критики в її сторону, стусанів, наведення (кусають і збивають з ніг) на неї бійцівських собак породи Пітбуль, тиранством, псуванням речей, руйнування її власного будинку і прибудинкової території та самовільний захват гаражу.

Внаслідок безпідставної агресії з боку ОСОБА_5 , вона зазнала фізичного насильства у зв`язку із чим вона не може знаходитись і проживати разом з сином, оскільки почуває себе не захищено, і побоюється, що він може завдати їй фізичні тілесні ушкодження.

Вона за останні роки неодноразово зверталась до поліції, сільського голови Софіївсько-Борщагівської сільської ради, Міністра внутрішніх справ, Опікунської ради Київської області, Будинку соціального піклування, Центру надання соціальних послуг Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області і Вишневського місцевого центру з надання вторинної безоплатної правової допомоги.

У вересні 2021 року Центром надання соціальних послуг Боршагівської сільської ради Бучанського району Київської області було проведено обстеження її умов проживання і складено відповідний Акт, де зафіксовано, те що її син здійснює домашнє насильство.

Заявник зазначила, що не має змоги постійно звертатись до поліції та як, всі попередні спроби тільки погіршували ситуацію в домі, все це більше загострювалось, та відбувався ще більший пресинг щодо неї з боку сина. На даний час вона ізольована від сина, орендує житло.

Заявник звертає увагу на тривалий та систематичний характер насильницьких дій, та продовження її сином домашнього насильства по відношенню до неї, вона не має можливості запобігти протиправній поведінці її сина, і тому змушена звертатись до суду із заявою про видачу обмежувального припису. Поведінка ОСОБА_5 свідчить про те, що її життя та здоров`я перебувають у постійній небезпеці.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.12.2021 року відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд на 13.01.2022 року.

13.01.2022 року справу відкладено слуханням до 16.02.2022 року.

13.01.2022 на адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області від ОСОБА_1 надійшло клопотання про допит свідків, яке відхилене судом.

У судовому засіданні 16.02.2022 року заявник ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 заяву підтримали та просили її задовольнити. Крім того подали довідку

№ 72 від 16.02.2022 року та довідку № 73 від 16.02.2022 року, згідно яких ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебувають у Будинку соціального піклування Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради за адресою: вул. Суздальська, 4/6, м. Київ, з 06.10.2017 (одна ніч) та з 09.02.2022 року по теперішній час у відділенні нічного перебування.

ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Представник заінтересованої особи Семашко Д.М. заперечував проти задоволення заяви, та подав заперечення, у яких просив прийняти та розглянути заяву про виклик свідків, та відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви, щодо обмежувального припису до ОСОБА_5 в повному обсязі. В обґрунтування зазначив, що з заявою ОСОБА_5 не погоджується, вважає її надуваною та безпідставною. ОСОБА_5 не вчиняє ніякого насилля щодо своєї матері ОСОБА_1 , всі факти насильства є надуманими, сварки вчиняла заявник ОСОБА_1 , оскільки остання не хоче щоб разом із нею у будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 проживав її син, невістка та внук. ОСОБА_1 перекриває газ у будинку та опалення, для того, щоб різноманітними діями виселити сина та його сім`ю з будинку, та чинить різноманітні перешкоди у користуванні будинком. Будинок є спадковим майном після смерті батька, в якому син ОСОБА_5 зареєстрований та має право проживати. ОСОБА_1 зверталась до ОСОБА_5 про стягнення аліментів, але рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.11.2018 року по справі № 369/6948/18 відмовлено у задоволенні позовних вимог. Постановою Київського апеляційного суду від 15.02.2019 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.11.2018 без змін. ОСОБА_1 неодноразово зверталась до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про видачу обмежувального припису, щодо сина ОСОБА_5 , що підтверджується ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.12.2021. Докази подані до суду заявником ОСОБА_1 на підтвердження насилля сином, є неналежними та не підтверджують систематичного застосування ОСОБА_5 до ОСОБА_1 фізичного, економічного та психологічного насилля.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_7 та ОСОБА_1 що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.07.2021 року №266519586, 14.07.2021 року на підставі свідоцтва про право власності, на нерухоме майно, серія та номер б/н виданого 05.02.2008 року Виконкомом Софіївсько-Боршагівської сільської ради, власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 .

До заяви було надано копію постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/2345/17 від 19.06.2017 згідно якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків.

Також, до заяви було надано копію постанови Апеляційного суду Київської області

№ 369/2345/17 від 14.05.2018 року, згідно якої ОСОБА_5 відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.06.2017 року.

З наданого заявником копії акту обстеження умов проживання від 09.09.2021 року, убачається, що в результаті бесіди ОСОБА_1 зазначила, що син ОСОБА_5 здійснив домашнє насильство. ОСОБА_5 заперечує дані обставини. Також в акті зазначено, що в помешканні дотримуються санітарно-гігієнічних норм, в приміщення чисто, але будинок потребує косметичного ремонту. У сім`ї існує конфлікт між матір`ю та її сином з невісткою. Кімнати матері та її доньки замкнуті. Зі слів ОСОБА_1 на даний час вона разом із донькою мешкає на квартирі, але відмовилась надавати інформацію за якою адресою проживає. На території ділянки знаходиться гараж де син проводить тренування, однак він це не довів.

Заявницею також надано суду копію довідки від 27.04.2018 № 155 відповідно до якої, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувала разом з дочкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в Будинку соціального піклування Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської місцевої ради (Київської міської державної адміністрації) за адресою: м. Київ, вул. Суздальська, 4/6, одну ніч 06.10.2017 р. у відділені нічного перебування.

Відповідно до копії заяви поданої начальнику служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Вх № 38 від 15.03.2017 року, убачається, що ОСОБА_1 просить захистити її та дочку від ОСОБА_5 який проживає разом з невісткою. ОСОБА_5 тримає двох собак породи пітбуль, які ведуть себе агресивно. Донька боїться сина, оскільки він агресивно себе веде, та виражається в її сторону нецензурною лайкою.

Згідно з копії довідки ЄО № 7280 від 06.07.2021 року заяву ОСОБА_1 зареєстровано, та під час проведення перевірки встановлено, що відносини між заявником та її сином ОСОБА_5 не мають кримінального характеру, а відносяться до цивільно-правових і вирішуються у судовому порядку.

Згідно з копії ЄО № 7283 від 06.07.2021 року заяву ОСОБА_1 зареєстровано, та під час проведення перевірки встановлено, що відносини між заявником та її сином ОСОБА_5 не мають кримінального характеру, а відносяться до цивільно-правових і вирішуються у судовому порядку.

Згідно з копії ЄО № 7173, 7177 від 19.10.2020 року заяву ОСОБА_1 зареєстровано, та під час проведення перевірки встановлено, що конфлікт ОСОБА_1 з її сином ОСОБА_5 триває впродовж чотирьох років. Також ОСОБА_1 у телефонній розмові повідомила, що до поліції звернулась з метою фіксації, даний конфлікт будуть вирішувати в судовому процесі.

Заявницею також надано копію відповіді від виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, згідно якого виконавчий комітет сільської ради розглянув заяву та вирішив створити комісію для з`ясування всіх обставин та подальшої допомоги родині. За результатами візиту комісія проінформувала родину, що не зможе допомогти вирішити конфлікт та їм було запропоновано звернутися до ко компетентних органів.

З наданої заявницею копії заяви сільського голови Кудрик Л.Т. № 1576 від 20.12.2019 убачається, що ОСОБА_1 просить допомогти їй та дочці запобігти насильству у сім`ї.

Відповідно до ст. 350-6 Цивільного процесуального кодексу України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців. Обмежувальний припис, виданий судом стосовно особи, яка на момент винесення рішення суду не досягла вісімнадцятирічного віку, не може обмежувати право проживання (перебування) цієї особи у місці свого постійного проживання (перебування). Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до п. 7 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Особою, яка постраждала від домашнього насильства, є особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правовідношення економічного характеру.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, принижування, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що 15.03.2017 року ОСОБА_1 звернулась до начальника служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації, що підтверджується копією заяви за Вх № 38 від 15.03.2017, до сільського голови, що підтверджуєтьсякопією заяви за Вх № 1576 від 20.12.2019, та довідками про розгляд заяв від ОСОБА_8 ЄО № 7173, 7177 від 19.10.2020, ЄО № 7280 від 06.07.2021, ЄО № 7283 від 06.07.2021.

У поданій до суду копії заяви за Вх № 38 від 15.03.2017, заявниця ОСОБА_1 посилається на те, що її син ОСОБА_5 разом з невісткою тримають двох собак породи підбуль, які ведуть себе агресивно. Донька боїться сина, оскільки він агресивно себе веде, та виражається в її сторону нецензурною лайкою.

У поданій до суду копії заяви за Вх № 1576 від 20.12.2019, заявниця ОСОБА_1 посилається на те, що її син ОСОБА_5 агресивно поводить себе з її дочкою, чинить перешкоди для спокійного проживання в її будинку, та має агресивних собак, які створюють для неї небезпеку.

З наданих до суду копій довідок ЄО № 7280 від 06.07.2021 та ЄО № 7283 від 06.07.2021 року вбачається, що заяву ОСОБА_1 зареєстровано, та зазначено, що під час проведення перевірки встановлено, що відносини між заявником та її сином ОСОБА_5 не мають кримінального характеру, а відносяться до цивільно-правових і вирішуються у судовому порядку.

З наданої до суду копії довідки ЄО № 7173, 7177 від 19.10.2020 року вбачається, що заяву ОСОБА_1 зареєстровано, та зазначено, що під час проведення перевірки встановлено, що конфлікт ОСОБА_1 з її сином ОСОБА_5 триває впродовж чотирьох років. Також ОСОБА_1 телефонній розмові повідомила, що до поліції звернулась з метою фіксації, даний конфлікт будуть вирішувати в судовому процесі.

Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Однак слід зазначити, що посилання заявника про насильство з боку ОСОБА_5 , а саме про постійні образи, погрози останнього, побиття заявниці не підтверджені належними і допустимими доказами.

Суду не було надано заявником належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_5 агресивно поводить себе з її дочкою, чинить перешкоди для спокійного проживання в її будинку, та має агресивних собак, які створюють для неї небезпеку, про наявність такого факту не зазначено в жодному із наданих заявником документах.

Надані заявником докази в обґрунтування заявлених вимог вказують на обставини, зазначені зі слів самої заявниці. В матеріалах справи відсутні висновки компетентних органів, які вказували на те, що ОСОБА_5 вчинив насильство відносно ОСОБА_1 чи дочки ОСОБА_6 .Фактично між заявником та заінтересованою особою існують конфліктні відносини з приводу користування нерухомим майном.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису не підлягає задоволенню.

По даній справі, з урахуванням зазначених вище вимог законодавства, встановлено, що безперечних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_5 домашнього насильства у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» заявниця ОСОБА_1 до суду не надала, а тому підстав вважати, що наявні ризики настання тяжких наслідків для заявниці у зв`язку з відмовою суду у видачі обмежувального припису немає.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_5 , про видачу обмежувального припису відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено: 18.02.2022 року.

Суддя А.В. Янченко