Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2022 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Петрова Д.В.,

при секретарі судового засідання Бурдун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Скрипки Євгена Васильовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», треті особи: Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Скрипки Євгена Васильовича звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», треті особи: Управління нотаріату Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що між позивачем та відповідачем не було жодних правовідносин, так само як і з будь-якими іншими особами на підставі яких, виникла б заборгованість, вказана в виконавчому написі № 2865 від 09.03.2021 та по праву вимоги б якої не минуло 3 років. Вказаний в виконавчому написі кредитний договір № 50/ПВ-06 від 07.03.2006 за яким начебто позивач є Боржником виконаний, шляхом фактичної сплати боргу, що підтверджується постановою Київського апеляційного суду від 03.06.2021 у справі № 2-4783/2008.

Звертає увагу суду на те, що Відповідачем не дотримано вимог закону щодо подання повного пакету документів, необхідних для вчинення виконавчого напису, а приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем не перевірено наявності доказів, які б підтверджували безспірність заборгованості, а також відповідачем пропущений строк позовної давності.

Зазначає, що в зв`язку із неодноразовими порушеннями приватним нотаріусом законодавства при вчинення нотаріальних дій, які встановлені рішеннями судів, що завдало шкоди фізичним та юридичним особам, свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 13.08.2012 за № 8832 на ім`я Личука Тараса Володимировича , анульовано, а діяльність його припинена з 15.04.2021 наказом Південно-Західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції України № 85/4 від 15.04.2021. Разом з позовною заявою до суду представником позивача подана заява про забезпечення позову.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2021 року визначено головуючого суддю Петрова Д.В.

Ухвалою від 09.09.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», треті особи: Управління нотаріату Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, залишено без руху та надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Ухвалою від 09.09.2021 заява позивача ОСОБА_1 в особі представника адвоката Скрипки Євгена Васильовича про забезпечення позову у справі задоволена. Зупинено стягнення грошових коштів у виконавчому провадженні № 66398018, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. № 2865 від 09.03.2021.

20.09.2021 на виконання ухвали суду від 09.09.2021 від представника позивача адвоката Скрипки Є.В. надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 27.09.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

27.09.2021 від відповідача ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» до суду надійшов відзив на позовну заяву про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В якому представник відповідача просив в задоволені позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, який не підлягає виконанню та стягненню витрат на професійну правничу допомогу, відмовити в повному обсязі. Звертав увагу суду, що договір на якому вчинено виконавчий напис не містить заборон, або будь-яких обмежень щодо заборони використання позасудового способу захисту майнових інтересів товариства, що нотаріусу був подані всі необхідні документи для вчинення нотаріальної дії, а так приватний нотаріус та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», діяли в межах правового поля. Стверджував, що строк звернення не пропущено, в зв`язку з тим, що це позасудовий спосіб захисту порушеного права. Наполягав, що пункт 2 (розділ 2) Постанови № 1172, на підставі якої був вчинений виконавчий напис не виключений з державного реєстру нормативно-правових актів, а тому є чинним.

Щодо стягнення понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу заперечував, вказуючи на те, що матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, понесення позивачем витрат на професійну правову допомогу, а розмір заявлених витрат необґрунтований та неспівмірний із складністю цієї справи, наданим обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг.

18.10.2021 від представника позивача адвоката Скрипки Є.В. надійшла відповідь на відзив в порядку ст. 179 ЦПК, в якому просив відхилити аргументи Відповідача ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», викладені у відзиві за безпідставністю та необґрунтованістю, а позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

03.02.2022 представником позивача адвокатом Скрипкою Є.В. до суду подана заява про намір подати протягом п`яти днів, після ухвалення рішення судом, докази понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, відповідно до вимог закону його представник адвокат Скрипка Є.В. подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи Відповідач повідомлявся належним чином що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Представник третьої особи Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа приватний виконавець виконавчого Київської області Канцедал О.О. в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 09 березня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2865, за яким підлягає стягненню на користь ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» ідентифікаційний код юридичної особи 41264766, місцезнаходження: 04080, місто Київ, вул. Олексія Терьохіна, 8А, оф. 111, IBAN НОМЕР_1 в АТ «Альфа Банк», МФО 300346, заборгованість, що виникла за кредитним договором № 50/ПВ-06 від 07.03.2006, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між ТОВ «Український промисловий банк», (правонаступник: ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», ) та ОСОБА_1 який є Боржником. Правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «Український промисловий банк», на підставі договору відступлення прав вимоги № б/н від 30.06.2010 є ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», , правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», на підставі договору відступлення права вимоги № 2302/К/з від 31.08.2020. Стягнення заборгованості на користь ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», проводиться за період з 31 серпня 2020 року по 05 березня 2021 року, загальною сумою у розмірі 920 840,73 грн., яка складається з: 339 896,49 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту; 580 944,24 грн. простроченої заборгованості за відсотками та комісією; 1 500,00 за вчинення виконавчого напису, а всього разом 922 340,73 грн.

На підставі виконавчого напису № 2865, вчиненого 09.03.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. 11.08.2021 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66398018. Також додатково було винесено постанову про арешт коштів боржника.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року.

З тексту оспорюваного виконавчого напису від 09.03.2021 вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172.

Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин»

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Вчиняючи 09 березня 2021 року виконавчий напис № 2865, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.

Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».

Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вказана правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21) від 21.09.2021.

Також відповідачем не дотримано вимог закону щодо подання повного пакету документів, необхідних для вчинення виконавчого напису, а нотаріусом на даний недолік не звернуто увагу і в порушення вимог закону вчинено виконавчий напис при відсутності вказаного необхідного документу (виписки з рахунку) чи іншого документу, який би був рівнозначний вказаному і доказував би безспірність заборгованості, її розмір та безспірність її стягнення.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Відповідно до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 18.06.03 р. № 254, Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (за дебетом або кредитом відповідно); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку.

Надана суду виписка з особового рахунка позивача ОСОБА_1 не має вказаних обов`язкових реквізитів, а так не може вважатися тим документом, в розумінні Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, який доказував би безспірність заборгованості, її розмір та безспірність її стягнення.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, наявності нотаріально посвідченого кредитного договору, як і не надано доказів на підтвердження виникнення у відповідача права вимоги до позивача.

Таким чином, виконавчий напис вчинено за заявою особи, яка не подала необхідних документів і зокрема не подала документу, який би засвідчував право вимоги вказаної особи; даний виконавчий напис вчинено на підставі документів, які не підтверджують безспірність даної заборгованості і відповідно дає підстави для безспірного її стягнення. Також матеріали справи не містять документів, підтверджуючих направлення відповідачем позивачу повідомлення про необхідність погашення заборгованості.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б спростовували зазначені в позовній заяві твердження позивача ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» суду не надані.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що факт безспірності підпадає під об`єктивний сумнів, стверджувати протилежне підстави відсутні, а тому зазначений виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, тобто позов є обґрунтованим, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.

За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 2637 від 02.09.2021 про сплату судового збору у сумі 908,00 грн. за подачу позовної заяви, та платіжним дорученням № 2638 від 02.09.2021 про сплату судового збору у сумі 454,00 грн. за подачу заяви про забезпечення позову, які відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Що стосується відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката, то позивач має право звернутися до суду із відповідною заявою про ухвалення додаткового рішення суду в порядку ст. 270 ЦПК України з наданням відповідних доказів.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», треті особи: Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 09 березня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 2865, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» заборгованості загальною сумою у розмірі 922 340,73 грн. за кредитним договором № 50/ПВ-06 від 07.03.2006 таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» на користь ОСОБА_1 , судовий збір в сумі 1 362,00 (одна тисяча триста шістдесят дві гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

- позивач - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- відповідач - ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», ідентифікаційний код юридичної особи 41264766, місцезнаходження: 04080, місто Київ, вул. Олексія Терьохіна, 8А, оф. 111;

- третя особа - Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), місцезнаходження: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Грюнвальська, 11, ;

- третя особа - виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, місцезнаходження: 07301, Київська область, м. Вишгород, вул. Фіалкова, буд. 271.

Суддя Д. В. Петров