Ухвала

26 січня 2022 року

м. Київ

справа № 742/3786/17

провадження № 61-17589св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 травня 2020 року у складі судді Циганка М. О. та постанову Чернігівського апеляційного суду від 23 жовтня 2020 року у складі колегії суддів: Бечка Є. М., Євстафіїва О. К., Шарапової О. Л.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю, поділ майна подружжя та припинення частки у майні.

Позовну заяву мотивовано тим, що з 28 лютого 2002 року вона з ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який на момент звернення до суду з цим позовом розірвано. Під час шлюбу ними було придбано автомобіль Renault Trafic, який був зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , а також було побудовано житловий будинок на АДРЕСА_1 .

Зазначене майно є спільною сумісною власністю подружжя як таке, що придбано за спільні сімейні кошти та внаслідок спільної праці подружжя, однак сторони не можуть дійти згоди щодо поділу вказаного майна.

Враховуючи викладене та уточнивши в травні 2019 року свої позовні вимоги, ОСОБА_1 просила суд:

- визнати спільною сумісною власністю автомобіль Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та житловий будинок на АДРЕСА_1 ;

- виділити їй в натурі 1/2 частини указаного житлового будинку;

- припинити її право власності на 1/2 частини автомобіля;

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 травня 2020 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 23 жовтня 2020 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 транспортний засіб - автомобіль Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію, що становить 1/2 частини вартості транспортного засобу - автомобіля Renault Ttafic, а саме 57 395,00 грн.

Припинено частку ОСОБА_1 у праві власності на 1/2 частини транспортного засобу - автомобіля Renault Trafic.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 незавершений будівництвом житловий будинок АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1 .

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду мотивовано тим, що будинок, придбаний ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 25 липня 2001 року, повністю знесений і на його місці, під час перебування у шлюбі та за спільні кошти подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , побудовало житловий будинок, який незавершений будівництвом і право власності на який не зареєстровано. Докази на підтвердження того, що спірний будинок побудований ОСОБА_2 за власні кошти та до укладення шлюбу з ОСОБА_1 , матеріали справи не містять, тому незавершений будівництвом житловий будинок є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, і 1/2 його частини має бути виділена позивачці. Враховуючи, що право власності на новостворений будинок на час розгляду справи не зареєстровано за жодною із сторін, і він є об`єктом незавершеного будівництва, тому виділити в натурі 1/2 частини житлового будинку неможливо.

За час перебування у шлюбі сторонами було також придбано автомобіль Renault Trafic, тобто цей транспортний засіб є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя і зазначені обставини сторони не спростовують і не заперечують. Беручи до уваги інтереси ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , враховуючи, що ОСОБА_1 погоджується на присудження судом сплати грошової компенсації замість своєї частки у праві спільної сумісної власності на спірний автомобіль, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 травня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 23 жовтня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позову відмовити.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що суди попередніх інстанцій не звернули увагу на підстави звернення ОСОБА_1 до суду з указаним позовом, та його нормативно-правове обгрунтування та необхідність правильного застосування положень статей 60, 69-72 СК України та сатті 365 ЦК України.

Усупереч наведеним вище нормам законодавства України суди присудили сплату грошової компенсації 1/2 частини вартості спірного автомобіля без наявної на те згоди відповідача та наявних коштів на депозитному рахунку суду.

Також суди не врахували, що відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Не будучи житловим будинком, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, які можуть належати подружжю на праві спільної сумісної власності.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 до суду не подавала.

Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 16 грудня 2020 рокувідкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 , витребувано з Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області цивільну справу № 742/3786/17.

Ухвалою Верховного Суду від 03 грудня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи

28 лютого 2002 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який зареєстрований у ВДРАЦС РС Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а. с. 7, т. 1).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровані у АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї (а. с. 8, т. 1).

За повідомленням РСЦ в Чернігівській області, згідно з комп`ютерним обліком ТСЦ 7442 на ім`я ОСОБА_2 зареєстровано автомобіль RENAUL TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Згідно з наданою територіальним сервісним центром обліковою карткою приватного транспортного засобу № 7442 на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано автомобіль RENAUL TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску (а. с. 9, 30, 31, т. 1).

Згідно зі звітом № 037/18 експерта Даценка Г. Д. про оцінку майна транспортного засобу автомобіля Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ринкова вартість указаного автомобіля, визначена на засадах незалежної оцінки, станом на 21 травня 2018 року становить 114 790 грн (а. с. 90, т. 1).

Матеріали справи містять копію технічного паспорту на житловий будинок на АДРЕСА_1 (а. с. 10-17, т. 1).

Згідно з копії витягу з рішення Виконавчого комітету Прилуцької міської ради від 29 жовтня 2002 року № 617 ОСОБА_2 надано дозвіл на реконструкцію старого будинку та будівництво гаража розміром 6,30 х 8,30 м на АДРЕСА_1 (а. с. 19, т. 1).

Згідно з копією дозволу від 01 листопада 2002 року № 125 вбачається, що ОСОБА_2 згідно з рішенням Виконавчого комітету Прилуцької міської ради від 29 жовтня 2002 року № 617 на своїй земельній ділянці дозволено реконструкцію старого будинку та будівництво гаража розміром 6,30 х 8,30 м на АДРЕСА_1 , дозвіл дійсний до 29 жовтня 2004 року (а. с. 20, т. 1).

Відповідно до копії договору купівлі-продажу жилого будинку від 25 липня 2001 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продали, а ОСОБА_2 купив жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться на АДРЕСА_1 (а. с. 21, т. 1).

З повідомлення КП «Прилуцьке МБТІ» вбачається, що станом на грудень 2012 року право власності на будинок літ А-2 з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 не зареєстровано. Реконструкція старого будинку та будівництво гаража надано ОСОБА_2 на підставі рішення № 617 Прилуцької міської ради від 29 жовтня 2002 року. Згідно з технічною інвентаризацією станом на 19 грудня 2007 року було виявлено, що в будинку літ А-2 повна заміна конструктивних елементів із збільшенням розмірів та надбудовою другого поверху. Будинок літ А-1 з господарськими будівлями знесено. Старий будинок літ. А-1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 25 липня 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4477 (а. с. 50, т. 1).

З висновку спеціаліста Торгово-промислової палати ЧРТПП № ПК-36 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 23 травня 2018 року ринкова вартість житлового будинку складає 26 550,16 грн (а. с. 84-89, 140-152, т. 1).

Позиція Верховного Суду

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 жовтня 2021 року справу № 209/3085/20 (провадження № 61-14244св21) за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 липня 2021 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Направляючи справу № 209/3085/20 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд касаційної інстанції зазначив, що у справі, яка переглядається, ОСОБА_7 просила суд припинити її право власності на автомобіль марки «TOYOTA Venza», 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, виділити зазначений автомобіль відповідачу та стягнути з нього на її користь 1/2 вартості її частки у цьому майні, посилаючись на те, що сторони припинили шлюбні відносини, разом не проживають, фактично автомобілем користується відповідач, який не заперечував цей факт під час розгляду справи. Суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні позову ОСОБА_7 у частині вирішення позовних вимог про припинення права спільної сумісної власності, стягнення компенсації вартості частки, мотивуючи це, зокрема, тим, що відповідач не надав згоди на виплату компенсації вартості її частки у спірному майні.

На думку колегії суддів, з метою дотримання балансу прав та інтересів сторін спірних правовідносин необхідно відступити від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі № 6-2811цс15, щодо застосування положень частин четвертої-п`ятої статті 71 СК України про обов`язковість надання одним із подружжя (відповідачем) згоди на виплату компенсації частки у праві спільної сумісної власності на майно та внесення на депозитний рахунок відповідної грошової суми у справах, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року справу № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21) прийнято та призначено до розгляду.

Правовідносини, спір з приводу яких вирішується у справі № 742/3786/17, є подібними до правовідносин, які є предметом розгляду у справі № 209/3085/20.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК Україниу випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі).

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом, для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 742/3786/17 (провадження № 61-17589св20) до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 761/36873/18 (провадження № 14-182цс21).

Керуючись статтями 252, 253, 260, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 742/3786/17 (провадження № 61-17589св20) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю, поділ майна подружжя та припинення частки у майні, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 травня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 23 жовтня 2020 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21) за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 липня 2021 року.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк