Ухвала

02 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 199/8734/17

провадження № 61-8587св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельниково Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Державна казначейська служба України,

третя особа - прокуратура Дніпропетровської області (теперішня назва - Дніпровська обласна прокуратура),

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження заяву Дніпровської обласної прокуратури про компенсацію судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа - прокуратура Дніпропетровської області, про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої незаконними рішеннями і діями органів досудового слідства, прокуратури,

ВСТАНОВИВ:

Провадження у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, третя особа - прокуратура Дніпропетровської області, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями і діями органів досудового слідства, прокуратури.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Державного казначейства України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 у рахунок матеріальної шкоди - втрачений заробіток у розмірі 135 800,94 грн та 500 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду. В іншій частині позову - відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , Державної казначейської служби України та прокуратури Дніпропетровської області задоволено частково. Рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовної вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди змінено. Визначено розмір відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 у розмірі 1 500 000,00 грн.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 грудня 2019 року касаційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області задоволено частково. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 квітня

2019 року скасовано, рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду

м. Дніпропетровська від 02 серпня 2018 року залишено в силі.

Додатковою постановоюВерховного Суду від 25 березня 2020 року вирішено питання про розподіл судових витрат у цій справі.

Компенсовано прокуратурі Дніпропетровської області понесені у зв`язку з поданням касаційної скарги судові витрати у розмірі 10 667,20 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Короткий зміст вимог заяви про компенсацію судових витрат та її обґрунтування

У липні 2021 року Дніпровська обласна прокуратура звернулася до Верховного Суду із заявою про компенсацію судових витрат шляхом перерахування на вказаний нею рахунок.

В обґрунтування заяви зазначила, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» від 27 квітня 2006 року № 590 компенсація судових витрат у цивільних та адміністративних справах здійснюється за рахунок і в межах бюджетних асигнувань судів, якими винесено відповідне рішення, шляхом перерахування коштів на поточні рахунки осіб, які ці витрати понесли.

Наказом Генерального прокурора «Про окремі питання забезпечення початку роботи обласних прокуратур» від 03 вересня 2020 року № 410 перейменовано без зміни ідентифікаційного коду в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридичну особу «Прокуратура Дніпропетровської області» у «Дніпровська обласна прокуратура», про що внесено відповідні відомості до реєстру.

За таких обставин Дніпровська обласна прокуратура просила перерахувати на вказані нею реквізити суму судового збору у розмірі 10 667,20 грн, яка підлягає компенсації згідно з додатковою постановою Верховного Суду

від 25 березня 2020 року.

Позиція Верховного Суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при постановленні ухвали

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи заяви про компенсацію судових витрат, суд дійшов таких висновків.

Стаття 133 ЦПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду (стаття 138 ЦПК України), та витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи (стаття 140 ЦПК України).

27 квітня 2006 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 590 (зі змінами), якою затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, згідно з додатком. У преамбулі до цієї постанови вказано, що вона прийнята відповідно до статей 138, 140 ЦПК України, статей 135, 138 КАС України і статті 128 ГПК України.

У додатку до зазначеної постанови міститься перелік витрат, які підлягають компенсації у закріпленому нею порядку, а саме: втрачений у зв`язку з явкою до суду заробіток - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові; відрив від звичайних занять у зв`язку з явкою до суду - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові; витрати, пов`язані з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, а також витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла, - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові.

Судовий збір у встановленому цією постановою порядку не компенсується.

Додатковою постановоюВерховного Суду від 25 березня 2020 року вирішено компенсувати Дніпропетровській обласній прокуратурі судовий збір, сплачений при поданні касаційної скарги, тобто вказана сума не є витратами, передбаченими статтями 138, 140 ЦПК України, і не підлягає компенсації у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590.

Крім того, 22 вересня 2021 року Верховним Судом було винесено окрему ухвалу, якою було рекомендовано Кабінету Міністрів України розробити спеціальний порядок компенсації судового збору за рахунок держави (справа № 428/13541/19, провадження № 61-10030св20).

За таких обставин касаційний суд відмовляє Дніпропетровській обласній прокуратурі у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат шляхом перерахування на вказаний нею рахунок.

Керуючись статтями 133, 138, 140 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Дніпропетровській обласній прокуратурі у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат шляхом перерахування на вказаний нею рахунок відмовити.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович