У Х В А Л А

"16" лютого 2022 р. Справа № 596/1219/18

Провадження № 6/596/5/2022

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Митражик Е.М., вивчивши матеріали справи за поданням старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Герелевич Олесі Миколаївни про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, -

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Герелевич О.М. звернулась до суду із поданням про заміну сторони виконавчого провадження №65832530 з примусового виконання постанови про стягнення штрафу №63591127 від 12.01.2021 року винесеної Відділом примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) з Гусятинської районної ради (смт.Гусятин, провулок Героїв Майдану, 1, ) на Чортківську районну раду (м. Чортків, вулиця Шевченка, 23, ). Посилається на те, що штраф №63591127 від 12.01.2021 року було накладено у виконавчому провадженні №63591127 з примусового виконання виконавчого листа №2/596/538/2018 від 11.12.2020 року, виданого Апеляційним судом Тернопільської області про поновлення ОСОБА_1 на посаді головного лікаря Гусятинської центральної комунальної районної лікарні.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08 лютого 2022 року, справу передано в порядку виконання для розгляду судді Митражик Е.М.

Вивчивши матеріали подання, приходжу до висновку про наявність підстав для самовідводу, оскільки під головуванням судді Митражик Е.М. 13 листопада 2018 року було ухвалено рішення в справі за позовом представника позивача Печінки П.В. в інтересах ОСОБА_1 до Гусятинської районної ради Тернопільської області, Комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна районна лікарня» Гусятинської районної ради про визнання незаконним та скасування п.3 рішення Гусятинської районної ради № 337 від 15 травня 2018 року, визнання протиправним та скасуванням наказу заступника головного лікаря Гусятинської ЦКРЛ №92-к п1 від 18 травня 2018 року, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, яким в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 13 листопада 2018 року було скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалено визнати протиправним та скасувати п.3 рішення Гусятинської районної ради № 337 від 15 травня 2018 року та п. 1 наказу заступника головного лікаря Гусятинської комунальної районної ради № 92-к від 18 травня 2018 року щодо звільнення ОСОБА_1 на підставі ст. 40 п. 1 КЗпП України. Поновити ОСОБА_1 на посаді головного лікаря Гусятинської центральної комунальної районної лікарні з 18 травня 2018 року. Стягнути із Гусятинської районної ради в користь ОСОБА_1 349 583,59 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з відрахуваннями. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди відмовити. Стягнути із Гусятинської районної ради 5609,75 грн. судових витрат в користь держави.

Додатковою постановою Тернопільського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року ухвалено доповнити резолютивну частину постанови Тернопільського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року абзацом наступного змісту: відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо укладення відповідачами з ним контракту згідно чинного законодавства.

Вважаю, що наведене є обставиною, яка може викликати сумнів в неупередженості та об`єктивності судді в учасників чи стороннього спостерігача при розгляді подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Герелевич О.М. про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) у тому числі, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 ст.15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Згідно ст. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 року №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У відповідності до ч.1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Положеннями ст.40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

З урахуванням вищенаведеного, гарантування неупередженості та об`єктивності здійснення правосуддя, уникнення в учасників справи чи стороннього спостерігача будь яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді по справі, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід. Частиною 1 статті 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу. У зв`язку із заявленим самовідводом, слід справу передати для визначення іншого судді у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

На підставі ст. 15 Кодексу суддівської етики, керуючись ст. ст. 36 - 40 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Прийняти самовідвід судді Митражик Елли Михайлівни в справі №596/1219/18 провадження №6/596/5/2022 по розгляду подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Герелевич Олесі Миколаївни про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Цивільну справу №596/1219/18 провадження №6/596/5/2022 передати до канцелярії Гусятинського районного суду Тернопільської області для повторного розподілу в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Е.М.Митражик