ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/819/413/22 Доповідач Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орловської Н.В.

суддів Кутурланової О.В.

Майданіка В.В.

секретар Сікорська Я.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Пацалова Тамара Валеріївна, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчий комітет Херсонської міської ради, Виконавчий комітет Корабельної районної у м. Херсоні ради, Херсонська міська рада про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

22.11.2018р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчий комітет Херсонської міської ради, Виконавчий комітет Корабельної районної у м. Херсоні ради, Херсонська міська рада про визнання колишніх членів його сім`ї такими, що втратили право користування житловим приміщенням у кв. АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за ордером №00896 від 15.05.1990 року він є основним та єдиним квартиронаймачем житлового приміщення. У вказаній квартирі, окрім позивача, зареєстровані відповідачі, які з 2009 року фактично не проживають у спірному житловому приміщенні та витрат по його утриманню не несуть, у зв`язку із чим із 2006р утворилась заборгованість по оплаті комунальних послуг.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 18 жовтня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що спірна квартира, приблизно з 2010 року знаходиться у неналежному житловому стані, проживання в ній є утрудненим, оскільки відсутня газова плита, квартира відключена від постачання газу, частково відсутнє сантехнічне обладнання.

Позивачем не надано достатніх доказів, які свідчать про те, що відповідачі за власним бажанням переїхали з усіма речами на інше постійне місце проживання та вказаний переїзд не пов`язаний з умовами проживання, оскільки з показів свідків зі сторони відповідачів вбачається, що вони періодично вселялися до спірної квартири, але були вимушені з неї виїжджати через постійні сварки та створення нестерпних умов.

Виходячи з того, що квартира є комунальною власністю, на думку суду спір пов`язаний з подальшою приватизацією житла, а тому судове провадження фактично було ініційовано з метою визначення осіб, які будуть мати право на приватизацію.

Суд дійшов висновку, що позивачем не доведено відсутність відповідачів за місцем реєстрації понад установлений законом строк безперервно протягом 6 місяців без поважних причин та доказів наявності у них іншого житла, а тому позов задоволенню не підлягає.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Пацалова Тамара Валеріївна, просить рішення суду скасувати і постановити нове рішення про задоволення позовних вимог, оскільки постановлене судом рішення не відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України. Так суд не надав належної оцінки поясненням свідків про те, що відповідачі у 2010-2011р. добровільно виселились із речами із спірної квартири і не мали наміру туди вселятись. Весь час до спірної квартир не навідувались, кореспонденції не отримували і свідки їх не бачили. Судом не взято до уваги, що відповідач ОСОБА_5 добровільно виселилась із квартири 23.11.2009 та передала позивачу ключі, що підтверджено постановою Комсомольського ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області від 1.12.2009р. про відмову у порушенні кримінальної справи.

Про наявність перешкод у користуванні житловим приміщенням відповідачі звертались до Корабельного ВП лише 08.09.2019р. та 16.10.2019р. В інший період часу таких звернень не було. Крім того ОСОБА_2 фактично проживає у належному їй на праві власності 53/100 домоволодіння по АДРЕСА_2 , що отримано нею у власність за мировою угодою із позивачем про поділ майна подружжя.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 , яка є законним представником неповнолітньої ОСОБА_4 , просить залишити без задоволення апеляційну скаргу. Вважає доведеним, що позивач навмисно привів квартиру у непридатний для проживання стан, у 2010 р. як споживач письмово відмовився від послуг Херсонгаз по газопостачанню до помешкання та чинить перешкоди у відновленні таких послуг. Крім того позивач встановив у квартирі охоронну сигналізацію, що унеможливлює вільне потрапляння до приміщення, яка фактично займає сім`я відповідачів.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегією суддів встановлені такі обставини.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону чи рішення суду.

Пункт 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав та основних свобод гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до житла, охоплює насамперед право займати житло і не бути виселеною чи позбавленою житла.

Пунктом 2 ст. 8 Конвенції визначаються підстави, за яких втручання держави у використання особою прав в п. 1 цієї статті і таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки, економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоров`я чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Цей перелік підстав є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими в кожному конкретному випадку та залежать від цілей зазначених у п. 2 ст. 8 Конвенції.

Законодавче визначення поняття сім`ї встановлено у ст.3 СК України та передбачає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У відповідності до ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання дітей до 10 років, є місце проживання їх батьків, або одного із них із ким вони проживають.

Судом встановлено і вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі із 12 вересня 1980 року, який розірвано 22.04.2009р. (а.с. 17, 200 т.1).

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Комсомольської районної ради народних депутатів №71 від 09.02.1990 року, спірна квартира надана ОСОБА_6 та члену його родини ОСОБА_7 , що підтверджено архівним витягом (арк. справи 154 том 1).

За п. 22 розпорядження №164-р виконавчого комітету Херсонської міської ради народних депутатів, дозволено внутриміський обмін між родинами ОСОБА_6 та родиною його сина ОСОБА_1 (родина з трьох осіб) (а.с. 167 том 1).

ОСОБА_1 проживає у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 27,75 кв.м., будинок знаходиться на балансі Міського житлового управління, сім`я складається з чотирьох чоловік, з них ОСОБА_1 (квартиронаймач), ОСОБА_2 (колишня дружина), ОСОБА_3 (син), ОСОБА_4 2008 р.н. (онука). Особистий рахунок відкрито наймачу ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою виданою ТОВ «Шумен (т. 1 а.с. 12,13,120,155).

Згідно з архівними даними управління обліку, розподілу та приватизації житла міської ради квартира АДРЕСА_1 є неприватизованою. (том 1 а.с. 136).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №158989487 від 11.03.2019 р., нерухомого майна за ОСОБА_3 не зареєстровано.

За актом №1 від 31.01.2017 р. складеним головою правління ОСББ "Богуна 78" та сусідами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , 1960 р.н., ОСОБА_3 , 1982 р.н., ОСОБА_4 , 2008 р.н. зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 , але фактично не проживають з 2009 року (а.с.21, 22 том 1).

Згідно зі ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члені сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти та батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в ч. 1 цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Згідно із частиною четвертою статті 9 Житлового кодексу Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Стаття 71 Житлового кодексу УРСР установлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами.

При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до статті 72 Житлового кодексу УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Отже, вирішуючи спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, вимоги щодо захисту права, щодо якого не доведено факт його порушення, не можуть бути предмету судового захисту.

Судом встановлено, що з часу розірвання шлюбу між позивачем та ОСОБА_2 між сторонами склались неприязні відносини, про що свідчать численні заяви до правоохоронних органів.

Крім того, предметом судового розгляду були і обставини щодо усунення перешкод у користуванні житлом та вселення у спірну квартиру, у зв`язку із чим рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 24.09.2010р (набуло чинності 5.10.2010р) встановлено, що перешкоди у користуванні житловим приміщенням у квартирі чинив ОСОБА_1 . Права ОСОБА_11 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відновлені шляхом їх вселення до спірної квартири. (а.с.151,152,169).

В ході розгляду справи сторони зазначили, що вказане рішення було виконано і відповідачі вселені у найбільшу за розміром кімнату, яку використовують для свого проживання, проте постійне перебування у квартирі є неможливим через те, що позивач самочинно відкрив зайняту відповідачами кімнату та виніс належні їм речі.

За час відсутності відповідачів привів помешкання у занедбаний і непридатний для проживання стан. За заявою ОСОБА_1 припинено газопостачання і станом на даний час позивач чинить перешкоди у відновленні цих послуг. Особисті звернення ОСОБА_2 до постачальника із заявами про відновлення послуг без звернення позивача виявилось неможливим. (а.с. 169 т.2).

Крім того, ОСОБА_1 на підставі договору від 20.12.2019р. із Управлінням поліції охорони в Херсонській області обладнав квартиру засобами сигналізації із підключенням квартири на пульт центрального спостереження. (а.с.141 т.2)

Встановленою є та обставина, що заборгованість ОСОБА_1 за послуги водопостачання та водовідведення, що надаються за адресою: АДРЕСА_3 , складає 4844,52 грн, що підтверджено довідкою від 09.04.2010 року №15/424 (а.с.27том 1).

Під час апеляційного розгляду ця обставина не заперечена позивачем, а також встановлено, що зазначену заборгованість повністю сплатив ОСОБА_3 , шляхом укладання угоди із постачальником від 27.02.2020р. про реструктуризацію заборгованістю і сплату боргу до 20.02.2022р. і цей обов`язок ним повністю виконаний згідно наданих квитанції із оплати.

Крім того, ОСОБА_2 здійснила оплату робіт по встановленню і прийняттю вузла розподільного обліку питної води та зарахування його на абонентський облік згідно акту від 20.11.2020р.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, суд першої інстанції надав належну оцінку письмовим доказам та поясненням свідків, за участі, яких складені акти про непроживання відповідачів у спірному помешканні, зокрема, голова ОСББ ОСОБА_8., ОСОБА_10 , в судовому засіданні вказали, що постійне спостереження за квартирою не вели, а тому дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем на надано доказів відсутності відповідачів за місцем реєстрації у спірному житловому приміщенні понад установлений законом строк безперервно протягом 6 місяців без поважних причин.

Оскільки суд з достатньою повнотою встановив фактичні обставини, надав належну оцінку доказам, тоді як доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для її задоволення і скасування рішення суду відсутні.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 367,375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Пацалова Тамара Валеріївна залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст складено 18 лютого 2022 року.

Головуючий ________________ Н.В.Орловська

Судді: ________________ О.В.Кутурланова

________________ В.В.Майданік