Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Гончарука В.П.

за участі секретарів Гриценко О.І., Нестеровського Ю.І.

за участі : позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

представника відповідачів ОСОБА_4

провівши відкрите судове засідання по цивільній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дійсним та стягнення заборгованості за договором оренди, суд , -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішення Дніпровського районного суду м. Києва, від 12 квітня 2018 року за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дійсним та стягнення заборгованості за договором оренди, позовні вимоги позивача були задоволені.

Відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м.Києва від 11.10.2021 р. було скасоване заочне рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 12 квітня 2018 року за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дійсним та стягнення заборгованості за договором оренди та справу було призначено до судового розгляду за за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

Вимоги позивача мотивовані тим, що 02 грудня 2016 року між ОСОБА_1 (ФОП ПСПП НОМЕР_1 ), як стороною «Орендодавець», ОСОБА_2 , як стороною «Орендар-1» та ОСОБА_3 , як стороною «Орендар-2» (надалі - Відповідач -2) був укладений Договір № 02/12/16 оренди автомобіля.

Згідно з Актом прийому-передачі ТЗ від 02.12.2016 року ФОП ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали автомобіль у відмінному стані без пошкоджень.

Відповідачами було сплачено орендний платіж у розмірі 280 дол. США за перший та останній тиждень строку викупу автомобіля, автомобіль Відповідачі отримали у відмінному стані без пошкоджень, а через 10 діб, 12 грудня 2016 року, автомобіль Відповідачі покинули в аварійному стані, розібраний, біля офісу Орендодавця, в м. Києві, по вул. Драгоманова 1-К.

Через десять діб використання авто, без чергової орендної оплати в три доби, з порушенням умов Договору оренди, в розібраному аварійному стані покинули авто.

Відповідачі пообіцяли, що здійснять ремонт автомобіля для чого ОСОБА_2 взяв з собою пошкоджені частини від авомобіля , але в послідуючому відповідачі перестали виходити на зв`язок та будь -яких дій щодо ремонту транспортного засобу не здійснювали.

Починаючи з 09 грудня 2016 року Відповідачі, без будь яких підстав, оплачувати оренду відмовилися та укладати нотаріально посвідчений договір, також між позивачем та відповідачем не було розірвано договір оренди.

Автомобіль тривалий час не ремонтувався , також позивачем була витрачена значна сума коштів на його ремонт та протиправними діями відповідачів були спричинені позивачу матеріальні збитки викликані ремонтом автомобіля, а також і упущеною вигодою, так -як автомобіль позивач не міг тривалий час здати в оренду.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов просили задовольнити, надали пояснення, аналогічні, що викладені в позовній заяві, наполягаючи на тому, що відповідачами не виконано умови договору транспортного засобу, внаслідок неправильної експлуатації транспортного засобу були заподіяні механічні пошкодження автомобілю, в односторонньому порядку відмовилися виконувати умови договору, що спричинило матеріальні збитки позивачу.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позову, не оспорюючи того факту, що між позивачем та відповідачами було укладено договір №02/12/2016 оренди автомобіля від 02.12.2016 р. «SUZUKI», модель GRAND VITARA державний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого відповідач отримав у користування даний транспортний засіб.

Візуально транспортний засіб був у задовільному технічному стані та придатний до експлуатації, але після декількох днів експлуатації в автомобілі стали виникати механічні несправності про що було повідомлено позивача та за погодженням з позивачем даний транспортний засіб 12.12.2016 р. було повернуто останньому та передано ключі та технічний паспорт на вказаний автомобіль, внаслідок чого відповідач вважав, що вказаний вище договір оренди транспортного засобу між ними розірвано .

Крім того за твердженням відповідача та його представника з аналогічним позовом позивач звертався до Шевченківського районного суду м.Києва де стягував матеріальні збитки заподіяні за невиконання договору оренди транспортного засобу вже з іншої фізичної особи, але сума збитків та транспортний засіб є ідентичними, що зазначені в даному позову.

Крім того за твердженням представника відповідача договір №02/12/2016 оренди автомобіля від 02.12.2016 р. «SUZUKI», модель GRAND VITARA державний номер НОМЕР_2 суперечить вимогам статті 799 ЦК України та є нікчемним в зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог надавши аналогічні пояснення, що були дані відповідачем ОСОБА_5 та її представником.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд в судовому засіданні встановлено, що 02 грудня 2016 року між ОСОБА_1 (ФОП ПСПП НОМЕР_1 ), як стороною «Орендодавець», ОСОБА_2 , ідн. номер № НОМЕР_3 , як стороною «Орендар-1» та ОСОБА_3 , ідн. номер № НОМЕР_4 , як стороною «Орендар-2» (надалі - Відповідач -2) був укладений Договір № 02/12/16 оренди автомобіля.

Згідно п.1.1. Предмету Договору - Орендодавець надає, а Орендар приймає в платне користування легковий автомобіль марки «SUZUKI», модель GRAND VITARA, 2008 року випуску, номер шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_5 , колір Чорний, тип ЛЕГКОВИЙ Універсал-В, державний номер НОМЕР_2 , свідоцтво реєстрації ТЗ серії НОМЕР_6 виданого ВРЕВ-11 УДАІ в м. Києві 04.11.2009 року.

Згідно п.1.2. Автомобіль надається строком на 60 місяців (5 років) за ціною оренди 140 (сто сорок) доларів США 00 центів в гривневому еквіваленті за курсом НБУ (Національного Банку України) на день здійснення оплати - на тиждень, та 7 300 (сім тисяч триста) доларів США 00 центів в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день здійснення оплати - на рік).

Згідно п.1.3. Загальна орендна вартість автомобіля за 60 місяців (5 років) складає 36 500( тридцять шість тисяч п`ятсот) доларів США 00 центів.

Згідно п.1.4. Розрахунок здійснюється Орендарем відповідно до офіційного курсу долара США до гривні за даними НБУ (Національного банку України) на день оплати щотижневого платежу (кожної п`ятниці до 12-00 год).

Згідно з Актом прийому-передачі ТЗ від 02.12.2016 року ФОП ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 , іди. код № НОМЕР_3 , та ОСОБА_3 ідн.код № НОМЕР_4 , отримали автомобіль у відмінному стані без пошкоджень.

Разом з автомобілем було отримано:

1.Оригінал свідоцтва про реєстрацію ТЗ (оригінал) серії НОМЕР_7 :

2.Ключ від автомобіля іммобілайзер;

3.Магнітола «СУЗУКІ»;

4.Тонування скла, вітровіки на склі;

5.Запасне колесо, домкрат, балонний ключ;

6.Шкіряний чохол на рулі;

7.Встановлене ГБО-4 покоління та балон ГБО.

На підставі п. 2.1. Договору поруки від 02.12.2016 року Поручитель відповідає перед Орендодавцем в тому ж обсязі, що і сам Орендар.

Відповідно до п. 2.2. Договору поруки від 02.12.2016 року Поручитель відповідає за відшкодування Орендарем збитків та за сплату ним неустойки, штрафу, пені, передбачених Основним договором.

На підставі п. 2.1. Договору поруки від 02.12.2016 року, Поручитель і Орендар несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями які виникають із Основного договору та Договору поруки від 02.12.2016 року.

Згідно п. 3.2. Договору поруки від 02.12.2016 року, Поручитель і Орендар у випадку невиконання зобов`язання відповідають перед Орендодавцем як солідарні боржники, при цьому Орендодавець вправі вимагати від Поручителя виконання його зобов`язань за цим Договором у разі незадоволення вимоги Орендодавця до Орендаря за основним Договором.

Відповідно до ст. 798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

За правилами ст. 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі.

Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Договір оренди автомобіля № 02/12/16 від 02.12.2016 року укладений між сторонами у письмовій формі та не посвідчений нотаріально.

Статтею 220 ЦК України визначено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів того, що відповідачі ухилялися від укладання нотаріального посвідчення договору в момент укладання договору від 2.12.2016 р., а посилання позивача на п.п.10.1- 10.3 договору оренди автомобіля, що саме орендар не виконав взяті на себе зобов`язання та не здійснив дії спрямовані на нотаріальне посвідчення договору протягом 5 діб з моменту його укладання не знайшли свого підтвердження, так -як орендодавець не здійснив дії спрямовані на захист своїх інтересів, що передбачені вимогами п.п.10.3 вказаного договору та вже 14 грудня 2016 р. звернувся до «Центру експертної оцінки» з метою встановлення матеріальних збитків вказаного вище автомобіля та 16 грудня 2016 р. уклав договір №16/12/16 про наміри оренди даного транспортного засобу з іншою фізичною особою.

Згідно із ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до ст. 548 ч. 2 ЦК України, враховуючи недійсність основного зобов`язання, є недійсним і договір поруки від 2.12. 2016 року, за яким поручителем є відповідач ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 216 ч. 1 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, отже юридичного наслідку у вигляді обов`язку сплачувати грошові кошти за договором у відповідачів немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно із ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надані сторонами докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з обставинами справи. Сторонами надано належним чином завірені копії відповідних документів.

Аналізуючи зібрані у справі письмові докази, з урахуванням пояснень позивача його представника, відповідачів та їх представника, суд прийшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 203,204,215, 216, 220,799, 803 ЦК України, ст.ст. 7-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273,280-282, 354, 430 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дійсним та стягнення заборгованості за договором оренди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційнного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 17 лютого 2022 р.

Відомості щодо учасників:

Позивач : ОСОБА_1 (ФОП ІКПП НОМЕР_1 ), адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідачі: ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ), адреса: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_4 ), адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя: