Справа № 401/398/21; 2/401/45/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2022 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Гармаш Т.І при секретарі Липко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Світловодську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Верес» про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , (дошлюбне прізвище ОСОБА_2 ), інтереси якої представляє адвокат Левченко В.П. звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Верес» у якому просить визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 08 серпня 2016 року до договору оренди землі від 16 квітня 2008 року, укладену від імені ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Верес», зареєстровану 28.02.2017 року приватним нотаріусом Онуфріївського районного нотаріального округу Цибульським Г.В. за номером 34068713.

Виклад позиції позивача.

В обґрунтування позову зазначає, що вона є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,11 га, що розташована та території Павлівської сільської ради з кадастровим номером :02:000:0393.

16 квітня 2008 року між нею та ТОВ «Верес» було укладено договір оренди землі, який зареєстрований 01.04.2009 року, строком на 10 років. Оскільки договір набирає чинності з моменту державної реєстрації, то термін його дії закінчується 01 квітня 2019 року.

У серпні 2020 року вона дізналась, що вказаний договір було пролонговано на підставі додаткової угоди від 08.08.2016 року, яку нібито вона підписала.

Позивач заперечує факт підписання вказаної угоди, оскільки вона не мала фізичної можливості її підписати через те що проживала і проживає за межами України.

У зв`язку із тим що вона не вчиняла ніяких дій щодо продовження строку дії вказаного договору вона звернулася до відповідача із заявою про припинення дії договору з наведених підстав. З отриманої відповіді вона дізналась, що відповідач відмовляється добровільно припинити договір оренди, оскільки угода була підписана уповноваженою особою від її імені.

Позивач підтверджує, що вона дійсно згідно нотаріально посвідченої довіреності від 18.06.2013 року уповноважувала ОСОБА_4 від її імені здавати в оренду земельну ділянку, отримувати орендну плату, тощо. Проте дія вказаної довіреності припинилася 18 червня 2016 року, тобто до моменту підписання додаткової угоди. До того ж на момент підписання угоди вона мала інше прізвище, а саме « ОСОБА_5 ».

Виклад позиції відповідача.

Відповідач заперечує проти позову та у своєму відзиві, зокрема, зазначає що під час державної реєстрації додаткової угоди до договору оренди підписаної сторонами и їх уповноваженими представниками, представник державного реєстраційного органу зобов`язаний перевірити особу заявника та його дієздатність. Отже, на думку відповідача, додаткова угода до договору оренди, яка пройшла державну реєстрацію, була підписана сторонами (представниками), повноваження яких були належним чином перевірені. Окрім того вважає, що належним та допустимим доказом у даній категорії справ може бути лише висновок судової почеркознавчої експертизи. У зв`язку з цим вважає висновок почеркознавчого дослідження виконаного спеціалістом за заявою позивачки ОСОБА_1 недопустимим доказом.

Заяви та клопотання сторін.

12.04.2021 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_6 про залишення позовних вимог до Філії ТОВ «Верес» без розгляду (а.с.69)

25 травня 2021 року від представника відповідача надійшло клопотання про звернення до компетентного органу Російської Федерації із судовим дорученням про допит ОСОБА_1 за місцем її фактичного проживання на території Російської Федерації з переліком відповідних запитань. (а.с.84-86)

07.06.2021 року до суду надійшло клопотання позивачки ОСОБА_1 про залучення до матеріалів справи її нотаріально посвідченої заяви, у якій вона надала відповіді на запитання викладені у клопотанні представника відповідача ТОВ «Верес».

Процесуальні рішення ухвалені судом.

Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду від 23.02.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. (а.с.22)

Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду від 25.02.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження. (а.с.25)

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 12.04.2021 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Верес» про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною в частині вимог до Філії ТОВ «Верес» залишено без розгляду.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 08.06.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. ( а.с.105)

З`ясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, які склалися між сторонами.

Копією Державного акта на право приватної власності на землю Серія Р1 № 336936 підтверджується право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0393, площею 4,11 га, яка розташована на території Павлівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.14)

Судом встановлено, що 16 квітня 2008 року між ОСОБА_7 та ТОВ «Верес» був укладений договір оренди землі, який зареєстрований 01.04.2009 року за № 0409383 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0393 (а.с.9-11).

З копії Додаткової угоди № 1 до договору оренди від 08 серпня 2016 року, наданої представником позивача, вбачається, що орендодавець « ОСОБА_2 », що діє від свого імені особисто внесли зміни до розділу «Строк дії договору» виклавши пункт 3,1 у такій редакції: Строк дії договору складає ___ років, рахуючи з державної реєстрації цієї додаткової угоди. (а.с.12)

З інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що приватним нотаріусом Цибульським Г.В. внесено запис по державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 34068713 від 28.02.2017 року щодо належної ОСОБА_7 земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0393. (а.с.8)

На виконання ухвали Світловодського міськрайонного суду від 08.12.2021 року Державним реєстратором О.Кушка надана належним чином завірена копія Додаткової угоди № 1 до договору оренди від 08 серпня 2016 року, яка наявна у реєстраційній справі, що за формою та змістом відповідає копії, яку надав представник позивача. (а.с.149)

Разом з тим судом досліджений оригінал Додаткової угоди № 1 до договору оренди землі від 08.08.2016 року, яка долучена до матеріалів справи за клопотанням відповідача, у якому зазначено: орендодавець « ОСОБА_7 », що діє від свого імені особисто внесли зміни до розділу «Строк дії договору» виклавши пункт 3,1 у такій редакції: Строк дії договору складає 10 років рахуючи з державної реєстрації цієї додаткової угоди (а.с.101)

Отже, судом встановлено, що копія Додаткової угоди № 1 до договору оренди від 08 серпня 2016 року, яка надана Державному реєстратору для реєстрації має відмінність від оригіналу. А саме в оригіналі Додаткової угоди зазначено повністю прізвище, ім`я та по батькові орендодавця « ОСОБА_7 » а також заповнена строчка «Строк дії договору».

Водночас із свідоцтва про укладення шлюбу від 04 липня 2008 року вбачається, що ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_8 та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_5 » (а.с.7)

Таким чином, на час підписання Додаткової угоди № 1 до договору оренди землі від 08.08.2016 року орендодавець змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

З відповіді ТОВ «Верес» від 05.02.2021 року на заяву представника позивача ОСОБА_6 про припинення договору оренди землі встановлено, що відповідач ТОВ «Верес» не вбачає підстав для дострокового припинення договірних стосунків та повернення орендованої земельної ділянки, оскільки вважає, що укладеною сторонами Додатковою угодою № 1 до договору оренди від 08 серпня 2016 року, яка від імені Орендодавця була підписана уповноваженою нею особою та зареєстрована у встановленому законом порядку Державним реєстратором № 34068713 від 28.02.2017 року, договір оренди землі пролонговано строком на 10 років рахуючи з дати державної реєстрації угоди, тобто до 28.02.2027 року. (а.с.17)

Відповідно до довіреності від 18.06.2013 року ОСОБА_9 ) уповноважувала ОСОБА_4 бути її представником з питань здачі в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0393. Дана довіреність видана строком на три роки та була дійсна до 18 червня 2016 року. (а.с.13)

З висновку спеціаліста № 2 від 22.03.2021 року, проведеного спеціалістом науково-дослідної лабораторії експертних досліджень Муха О.Г. на підставі заяви ОСОБА_1 встановлено, що підпис від імені ОСОБА_7 у Додатковій угоді № 1 до договору оренди від 08 серпня 2016 року виконаний не ОСОБА_10 , а іншою особою, а також рукописний текст змістом « ОСОБА_7 » розташований у графі орендодавець виконаний не ОСОБА_10 , а іншою особою. (а.с.40-61)

У своїй заяві від 3 червня 2021 року, яка посвідчена нотаріально, ОСОБА_1 підтверджує, що вона є власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0393, площею 4.11 га, яка розташована на території Павлівської сільської ради Світловодського району. На початку липня 2020 року від свого рідного брата ОСОБА_11 вона дізналася, що ніби то між нею та ТОВ «Верес» була продовжена дія договору оренди землі. Проте ніяких додаткових угод з ТОВ «Верес» вона не підписувала. Більш того з 2013 року та по теперішній час вона не була на території України. Після того як вона дізналася про порушення своїх прав, вона уклала договір з адвокатом Левченком В.П. про надання їй правової допомоги та направила йому всі необхідні документи для подання позову в суд про визнання додаткової угоди недійсною. Свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Хто замість неї підписав додаткову угоду їй не відомо. Оригінал угоди у неї відсутній. Нею були надані документи з вільними та експериментальними зразками підпису для проведення почеркознавчого дослідження спеціалістом ОСОБА_12 . За наявною у неї інформацією експертиза підпису на додатковій угоді проводилась на підставі примірника додаткової угоди, який був у державного реєстратора та отриманий її представником ОСОБА_6 (а.с.114).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , який є рідним братом позивачки ОСОБА_1 , суду пояснив, що у 2020 році захворіла його мати та у зв`язку із цим він зателефонував представнику ТОВ «Верес» з приводу отримання орендної плати. У його матері та сестри були земельні ділянки в оренді ТОВ «Верес». Зі слів сестри йому стало відомо, що вона не підписувала ніяких документів та не надавала довіреність матері. Обставини укладення додаткової угоди йому не відомі. Сестра не була на території України у 2016 році.

Вирішуючи питання щодо спірних правовідносин, які виникли між сторонами суд виходить з такого.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів осіб.

Загальні вимоги щодо недійсності правочину визначені ч. 1 ст. 215 цього Кодексу відповідно до якої підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як передбачено ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Момент недійсності правочину відповідно визначений статтею 236 ЦК України відповідно до якої нікчемний правочинабо правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочиномправа та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, якими передбачене право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулось.

З огляду на викладене у даних спірних правовідносинах доказуванню підлягають обставини, які свідчать про порушення майнових прав позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексусторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаївділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Однією із істотних умов договору оренди землі відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є строк дії договору оренди.

Відповідно пункту 3.1 Договору оренди землі від 16.04.2008 року договір укладено на 10 років з моменту реєстрації договору. Після закінчення строку договору оренди Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен у термін не пізніше 10 днів до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію. Договір зареєстрований 1 квітня 2009 року, отже строк дії даного договору закінчується 1 квітня 2019 року.(а.с.9)

Разом з тим більш ніж за два роки до закінчення строку дії договору на підставі Додаткової угоди № 1 до договору оренди від 08 серпня 2016 року, яка пройшла державну реєстрацію, вносяться зміни до розділу «Строк дії договору», а саме пункту 3.1 Договору, де відсутній запис про термін дії, на який продовжується дія договору.(а.с.12,149)

Позивачка ОСОБА_1 заперечує наявність свого підпису у вказаній Додатковій угоді, що повністю підтверджується висновком почеркознавчого дослідження, а також показанням свідка ОСОБА_11 , який вказав, що його сестра у 2016 році перебувала за межами України, а відтак фізично не мала можливості підписати додаткову угоду та у такий спосіб здійснити своє волевиявлення.

При цьому суд не бере до уваги доводи відповідача щодо недопустимості висновку почеркознавчого дослідження виконаного спеціалістом Муха О.Г. за заявою позивачки ОСОБА_1 виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку зазначається що він підготовлений для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Висновок почеркознавчого дослідження, який виконано експертом-криміналістом Муха О.Г. відповідає вимогам ст. 106 ЦПК України та містить застереження про те, що він підготовлений для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

До того ж вказаний висновок оцінюється судом у сукупності з іншими доказами, які підтверджують обставини, викладені позивачкою ОСОБА_1 у позові, а саме відсутність фізичної можливості підписання оспорюваного правочину.

Отже, враховуючи вимоги статей 203 і 215 Цивільного кодексу України про недійсність правочину, продовження строку дії договору оренди земельної ділянки можливе лише за наявності волевиявлення сторін. Така наявність, а також вільність волевиявлення та його відповідність внутрішній волі є необхідними умовами дійсності правочину.

Таким чином, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає, доведеним факт недотримання вимоги, передбаченої ст. 203 ЦК України яка є необхідною для чинності правочину, а саме наявність вільного волевиявленнясторони правочину та у зв`язку із цим констатує порушення майнових прав позивачки ОСОБА_1 на вільне володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою.

У зв`язку із цим суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати, суд розподіляє між сторонами на підставі ст. 141 ЦПК України та у зв`язку із задоволенням позову судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та ст. ст. 16, 203, 204, 215, 236, 627, 627 ЦК України, Закону України «Про оренду землі», керуючись ст.ст.12, 13, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Верес» задовольнити.

Визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 08 серпня 2016 року до договору оренди землі від 16 квітня 2008 року, укладену від імені ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Верес», зареєстровану 28.02.2017 року приватним нотаріусом Онуфріївського районного нотаріального округу Цибульським Г.В. за номером 34068713.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Верес» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення.

Повний текст судового рішення буде складено 11 лютого 2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Павлівка Світловодського району Кіровоградської області, паспорт НОМЕР_1 , виданий ТП № 1 відділу УФМС Росії по Московській області в місті Корольові 05.02.2010 року, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Верес», адреса реєстрації: 04086 м. Київ, вул. Петропавлівська, 15, код ЄРДПОУ 30108718.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду : Т.І.Гармаш