Справа № 716/2314/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2022 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Стрільця Я.С.

з участю секретаря судових засідань - Якимик К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 від імені якої діє представник ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та на утримання матері до досягнення дитиною трьохрічного віку.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 26.10.2018 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Кострижівської селищної ради Заставнівського району Чернівецької області. Вказує, що в шлюбі народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 11.03.2020. Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 30.08.2021 шлюб між ними розірвано. Після припинення шлюбних відносин, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. У зв`язку із доглядом за дитиною, якій менше трьох років позивачка не має змоги працювати та утримувати себе, тому вона змушена звертатись із даним позовом до суду. Просить стягувати з відповідача на утримання сина ОСОБА_4 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно, але не менше 50 % від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення повноліття дитиною та стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3-х річного віку.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Представником позивачки подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 500 грн. до пояснення дитиною 3-х річного віку.

Відповідач ОСОБА_2 також в судове засідання не з`явився, від нього в суд надійшла заява про проведення судового розгляду справи за його відсутності. У встановлений законом строк від нього надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги визнає частково і згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття та аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х річного віку в розмірі 500 грн.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247, ст. 280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вивчивши заяви учасників справи, врахувавши заяву позивачки про зменшення позовних вимог та відзив відповідача, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.10.2018 року виконавчим комітетом Кострижівської селищної ради Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис № 17.

Від шлюбу у сторін народився син: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11.03.2020 (а.с.11). Батьком дитини, відповідно до свідоцтва про народження зазначено ОСОБА_2 .

30.08.2021 шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією заочного рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 30.08.2021 (а.с.9-10).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання позивачки ОСОБА_1 , вона зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується виданою виконкомом Кострижівської селищної ради Чернівецького району Чернівецької області довідкою № 444 від 20.05.2020 (а.с.5). Згідно довідки №997 виданої виконкомом Кострижівської селищної ради Чернівецького району Чернівецької області від 02.11.2021 фактичним місцем проживання позивачки і її дитини ОСОБА_4 є АДРЕСА_2 (а.с.12).

Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які детально врегульовані Сімейним кодексом України.

Зокрема, за змістом ст.7 Кодексу сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Частинами 1, 2 ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу).

Згідно з частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Судом встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_4 знаходиться на утриманні позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою виданою виконкомом Кострижівської селищної ради Чернівецького району Чернівецької області від 02.11.2021 від 02.11.2021 (а.с.12). Згідно Акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 , комісією виявлено проживання останньої разом з сином ОСОБА_4 у будинку батьків в задовільному стані, у користуванні земельна ділянка - 0,06 га (а.с.13).

У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст.181 Кодексу визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В судовому засіданні судом взято до уваги відзив відповідача на позовну заяву. Згідно якого, відповідач позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати на утримання сина аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, оскільки він добровільно сплачує вказану суму щомісяця з листопада 2021 року шляхом перерахування на банківський рахунок позивачки (копії квитанцій містяться в матеріалах справи). Відповідач згідний виплачувати на утримання дружини аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3-х річного віку. Вказує, що позивачка отримує допомогу від держави до досягнення дитиною 3-х річного віку та в цей час неофіційно працювала в ресторані в м.Заліщики, тоді як він виховував та доглядав сина на протязі робочого тижня, тільки ввечері відвозив сина до позивачки. Також, відповідач ОСОБА_2 долучив до матеріалів справи копії чеків, згідно яких купляв сину іграшки та ліки. Крім цього, просив суду врахувати, що згідно копії трудової книжки він офіційно не працевлаштований та отримує виплату допомоги по безробіттю.

З огляду на це, представником позивачки подано до суду заяву про зменшення позовних вимог. Домовившись з відповідачем, позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на її утримання в розмірі 500 грн. до досягнення дитиною 3-х річного віку.

З урахуванням наведеного суд вважає, що в даному випадку аліменти повинні бути визначені у твердій грошовій сумі.

Нормами ч.1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до п.17 ч.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік", прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років на місяць складає 1921 гривень, на дітей віком від 6 до 18 років - 2395 гривень.

Статтею 2 Конвенції Організація Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, яка була підписана Україною 21 лютого 1990 р, та ратифікована Постановою Верховної Гади Української РСР від 27 лютого 1991 року № 7К9-Х1І «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» передбачено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації, вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини.

У статті 3 Конвенції Організація Об`єднаних Націй визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя.

Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток.

Суд також враховує ту обставину, що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, обов`язок по утриманню дитини є рівною мірою як для батька так і для матері і, відповідно до цієї норми, на позивачці також лежить обов`язок по утриманню дитини.

З огляду на зазначені вище принципи захисту та піклування про дітей, враховуючи заяву про зменшення позовних вимог, які відповідають розміру аліментів, які визнав відповідач у відзиві, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини обґрунтовані та підлягають задоволенню. При цьому суд акцентує увагу на тому, що ОСОБА_2 є повнолітньою особою працездатного віку та зобов`язаний матеріально утримувати власну дитину.

Враховуючи матеріальний стан сторін, а також те, що у відповідача на утриманні інших неповнолітніх дітей немає, стан його здоров`я, обов`язок позивачки по утриманню дитини, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини слід задовольнити.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, суд зазначає наступне.

Так, статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Положеннями статті 84 Сімейного кодексу України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Зазначене право дружина має і в разі розірвання шлюбу.

Положеннями частини четвертої ст.84 СК України регламентовано, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже, для призначення судом утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, проте матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині.

Відсутність у ОСОБА_2 інших утриманців, а також відсутність істотних обставин, які могли б впливати на фінансову неспроможність відповідача надавати допомогу дружині, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Саме тому, з урахуванням положень ст.84 СК України, яка ставить можливість стягнення аліментів на дружину в залежність від можливості надавати таке утримання з боку чоловіка, з урахуванням його аліментних обов`язків по відношенню до дитини, з метою дотримання справедливого балансу інтересів, суд приходить до висновку що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини слід задовольнити, стягнувши із відповідача аліменти на користь ОСОБА_1 до досягнення дитиною трьох років в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно.

Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки в судове засідання, призначене на 11-00 год. 10.02.2022 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України) 15.02.2022, то датою ухвалення даного судового рішення є 15.02.2022.

Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору в розмірі 908 грн., а позов задоволено повністю, то суд вважає, що з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 908 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 259, 264, 265, 268, 280, 352-354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 виданий Заставнівським РВ УМВС України в Чернівецькій області 10.01.2005, аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , яка проживає в АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_5 від 25.10.2021, орган, що видав:7316 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з моменту звернення до суду, а саме з 30.11.2021.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 виданий Заставнівським РВ УМВС України в Чернівецькій області 10.01.2005, аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , яка проживає в АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_5 від 25.10.2021, орган, що видав:7316 на її утримання щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п`ятсот) гривень до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Повне найменування та ім`я сторін та інших учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , яка проживає в АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_5 від 25.10.2021, орган, що видав:7316;

Представник позивачки - адвокат Павчук Святослав Іванович, адреса місцезнаходження: вул. Турецького, 16, м.Заставна, Чернівецької області, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №000114 від 23.02.2017, діє у справі на підставі ордеру серії СЕ №1034461 від 30.11.2021;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 виданий Заставнівським РВ УМВС України в Чернівецькій області 10.01.2005.

Дата складення повного судового рішення: 15.02.2022.

Суддя Ярослав СТРІЛЕЦЬ