МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2/521/481/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Кіреу Д.С.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про відвід судді Тополевій Юлії Володимирівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі майна, що є у спільній частковій власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою,

встановив:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі майна, що є у спільній частковій власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 15 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено (т. 2 а.с. 45-50).

Постановлю Одеського апеляційного суду від 12 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Малиновського районного суду м. Одеси, від 15 листопада 2018 року без змін (т. 2 а.с. 107-114).

Постановою Верховного Суду від 10 лютого 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 березня 2020 року задоволено частково. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 березня 2020 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (т. 2 а.с. 182-186).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18 березня 2021 року було прийнято до розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі майна, що є у спільній частковій власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою та призначено підготовче судове засідання (т. 2 а.с. 189-190).

Ухвалою суду від 04 листопада 2021 року підготовче провадження по справі було закрито, справу призначено до судового розгляду (т. 2 а.с. 225-226).

10 лютого 2022 року ОСОБА_1 надала до суду заяву про відвід судді Тополевої Ю.В., посилаючись на те, що для укриття істотних порушень норм процесуального права, допущених навмисно останньою, при розгляді справи, неодноразово наполегливо в консультативній формі пропонувала ОСОБА_2 безпосередньо в судовому засіданні, яке відбулося 10 лютого 2022 року, подати клопотання в порушення процесуальних вимог про призначення додаткової експертизи, тим самим уникнути відповідальності щодо порушення нею розгляду справи в розумні строки (т. 3 а.с. 37-39).

Вважає, що вказані обставини свідчать про особисту упередженість та необ`єктивність судді Тополевої Ю.В. при розгляді даної справи, що є підставою для відводу судді у відповідності до норм п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України.

За результатами розгляду вказаної заяви, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу та на виконання вимог ч. 3 ст. 40 ЦПК України постановив ухвалу про зупинення провадження по справі до вирішення питання про відвід судді Тополевої Ю.В. суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 лютого 2022 року, заява про відвід судді, була передана на розгляд судді Сегеді О.М. Справа суддею отримана 15 лютого 2022 року.

Розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Тополевій Ю.В., суд прийшов до висновку про те, що вказана заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу ; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За п. 3, 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, в обґрунтування наявності підстав для відводу головуючого у справі - судді Тополевій Ю.В., заявник фактично зазначає про незгоду з процесуальними рішеннями судді.

Разом з тим, вказані доводи заявника на переконання суду, жодним чином не свідчать про можливу упередженість судді Тополевої Ю.В. при розгляді справи, так як незгода із процесуальними рішеннями судді не є обставиною, що викликає сумнів у її неупередженості, та не є підставою для її відводу, що визначена ст. ст. 36, 37 ЦПК України, у зв`язку з чим подана заява невмотивована, що суперечить ст. 39 ЦПК України.

Суд роз`яснює, що у випадку, якщо особа не погоджується з процесуальними рішеннями суду, його рішенням, вона має право їх оскаржити в апеляційному та касаційному порядку за правилами, встановленими ЦПК України.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини «Ветштайн проти Швейцарії»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2009 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

За таких обставин, відповідно до ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України враховуючи, що представником позивача не надано суду доказів обставин, зазначених в заяві про відвід, суд доходить висновку про необґрунтованість заяви та про відсутність правових підстав для відводу судді Малиновського районного суду м. Одеси Тополевої Ю.В.

Керуючись ст. ст. 14, 33, 36-41, 260 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Тополевої Юлії Володимирівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі майна, що є у спільній частковій власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Сегеда