УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2451/21

10 лютого 2022 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Зберун К.Ф.

за участі: представника заявника-боржника по судовому наказу - адвоката Сопронюк Г.М. та представника стягувача по судовому наказу - адвоката Остапенко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу та перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №564/2451/21 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

05 жовтня 2021 року Костопільським районним судом Рівненської області видано судовий наказ у справі №564/2451/21.

Відповідно до судового наказу, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 10.08.2021 року, орган, що видав 5621, ІПН: НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня звернення до суду, а саме з 09.09.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 в дохід держави 227 грн. судового збору.

Не погодившись з вказаним наказом, ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області із заявою про скасування судового наказу від 05 жовтня 2021 року у справі №564/2451/21 та перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

У своїй заяві ОСОБА_1 просить скасувати виданий 05.10.2011 судовий наказ у справі №564/2451/21, покликаючись на нововиявлені обставини, які на його думку є підставою для скасування судового наказу.

Відповідно до ч.1 ст.170 Цивільного процесуального кодексу України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.8 ст.170 Цивільного процесуального кодексу України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

У свою чергу, відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.423 Глави 3 розділу V Цивільного процесуального кодексу України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.424 Цивільного процесуального кодексу України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Відтак, суд розцінює заяву ОСОБА_1 як заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказує, що звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів ОСОБА_2 приховала факт, що боржник з нею не проживає однією сім`єю з 2010 року. Стягувач виїхала із смт.Добротвір у 2010 році і переїхала в м.Костопіль. Вказує, що враховуючи, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , то боржник не може бути її батьком. На цій підставі вважає, що судовий наказ Костопільського районного суду Рівненської області від 05.10.2021 у справі №564/2451/21 виданий на підставі неправдивих даних, викладених стягувачем у своїй заяві, а також свідомо прихованих фактів та обставин, що мають важливе значення для вирішення справи, а саме фактів непроживання однією боржника і стягувача з 2010 року, що ставлять під сумнів факт батьківства.

Просить скасувати судовий наказ.

Представником ОСОБА_2 адвокатом Остапенком В.С., подано заперечення, яке мотивовано тим, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (прізвище після одруження у 2021 році ОСОБА_5 ) розірвано рішенням Кам`янка-Буського районного суду Львівської області від 12 жовтня 2012 року. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 народила дочку ОСОБА_3 . Відповідно до ч.2 ст.122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно, в книзі реєстрації народжень батьком дитини записано ОСОБА_1 і своє батьківство останній до цього часу не оспорював. Упродовж майже дев`яти років ОСОБА_1 не заперечував своє батьківство стосовно ОСОБА_3 і не ставив під сумнів, що являється батьком ОСОБА_6 . Своє батьківство боржник підтверджує у заяві від 08.07.2021 року, якою останній надав свою згоду на тимчасові поїздки за кордон до Польщі, Великобританії та в будь-яку країну світу в т.ч. країни Шенгенської зони в період з 08.07.2021 по 08.07.2023 та своїм дітям ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказує, що не можуть бути визнані нововиявленими нові обставини, тобто такі, що виникли чи змінились після постановлення рішення, а також обставини, які могли бути встановлені в ході розгляду справи.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 адвокат Сопронюк Г.М., заяву підтримав.

Представник ОСОБА_2 адвокат Остапенко В.С., в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив та пояснив, що вказані заявником обставини не є нововиявленими, а тому відсутні підстави для задоволення заяви.

Суд, заслухавши пояснення представників, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» судовий наказ видається лише за умови безспірності вимог.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Наказне провадження це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суд в установленому законом випадку за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наказне провадження не є свідченням відсутності спірних правовідносин між сторонами, однак в силу очевидності права вимоги заявника відсутній спір про наявність самого права.

Безспірні вимоги заявника у наказному провадженні це такі вимоги заявника, із яких не вбачається спір про право, тобто це вимоги, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Так, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто через п`ять місяців після розірвання 12.10.2012 за рішенням суду шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.2 ст.122 Сімейного кодексу України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Вказану обставину ні заявник ОСОБА_1 ні його представник не оспорювали.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аналіз наведених норм свідчить, що спосіб стягнення аліментів тверда грошова сума або частка від заробітку визначає той з батьків, з ким проживає дитина, тобто це право такої особи.

Більше того, вимога про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб є безспірною у розумінні ст.161 Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною 8 ст.170 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.423 Цивільного процесуального кодексу України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

За змістом ст.423 Цивільного процесуального кодексу України, нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

При цьому неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду в прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених ст.423 Цивільного процесуального кодексу України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні, що переглядається.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених Цивільним процесуальним кодексом України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в законі.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що цей доказ є вирішальним.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду. Цей принцип передбачає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду тільки тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Ponomaryov v. Ukraine», п.40).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць.

Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 18.11.2004 у справі «Pravednaya v. Russia», пп.27, 28).

При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 поставив під сумнів своє батьківство щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після отримання судового наказу про стягнення аліментів на дитину.

До стягнення аліментів ОСОБА_1 факту батьківства не оспорював.

Відтак, доводи заявника щодо виниклого після отримання судового наказу про стягнення аліментів сумніву у своєму батьківстві по відношенню до дитини, на утримання якої з останнього стягнуто аліменти, фактично зводяться до оспорювання батьківства та не можуть бути нововиявленою обставиною в розумінні ЦПК України та не є підставою для скасування судового наказу в такому випадку, оскільки незалежно від існування таких обставин спосіб стягнення аліментів належить тому з батьків, з ким проживає дитина, а заявлена у наказному провадженні вимога про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку є безспірною.

Враховуючи викладене, суд дійшов переконливого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.161, 170, 260, 423, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу та перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №564/2451/21 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з ОСОБА_1 - відмовити.

Залишити судовий наказ виданий 05 жовтня 2021 року Костопільським районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня звернення до суду, а саме з 09.09.2021 року і до досягнення дитиною повноліття в силі .

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з моменту її оголошення суддею. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 15 лютого 2022 року.

СуддяЛ. А. Грипіч