КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №755/692/19 головуючий у суді І інстанції: Осаулов А.А.
провадження №22-ц/824/5615/2022 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
УХВАЛА

Іменем України

17 лютого 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Гаращенка Д.Р., Сліпченка О.І., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду заяву ОСОБА_1 про відвід судді Київського апеляційного суду Сушко Л.П. в справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2019 року за нововиявленими обставинами в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дарницького району міста Києва» за участю третіх осіб директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дарницького району міста Києва» Швейгера Ярослава Леонідовича, Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва про визнання переведення на іншу роботу незаконним, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії, зобов`язати видати дублікат трудової книжки,

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2022 року Київським апеляційним судом засобами електронного зв`язку направлено лист за підписом судді Сушко Л.П. на ім?я голови Дніпровського районного суду м. Києва про надходження апеляційної скарги ОСОБА_1 та витребування в зв`язку з цим цивільної справи № 755/692/19 (а. с. 75 т. 16).

01 лютого 2022 року до Київського апеляційного суду надійшли направлені ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку доповнення апеляційної скарги на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року в справі № 755/692/19 (а. с. 78 - 90 т. 16).

01 лютого 2022 року ОСОБА_1 подала заяву до Київського апеляційного суду про надання копії ухвали по її апеляційній скарзі (а. с. 77 т. 16).

02 лютого 2022 року до Київського апеляційного суду на запит надійшли матеріали цивільної справи № 755/692/19 (а. с. 91 т. 16).

04 лютого 2022 року ОСОБА_1 подала доповнення апеляційної скарги на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року в справі № 755/692/19 (а. с. 92 - 119 т. 16).

04 лютого 2022 року ОСОБА_1 подала заяву до Київського апеляційного суду про надання копії ухвали по її апеляційній скарзі по справі № 755/692/19 (а. с. 120 т. 16).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 лютого 2022 року передано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Київського апеляційного суду Сушко Л.П. для автоматизованого розподілу у відповідності до ч. 1 ст. 33 ЦПК України з метою визначення судді для її розгляду (а. с. 126-128 т. 16).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Київського апеляційного суду Сушко Людмили Петрівни у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року щодо відмови в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2019 року за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-соціальної допомоги № 3 Дарницького району міста Києва», треті особи директор Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-соціальної допомоги № 3 Дарницького району міста Києва» Швейгер Ярослав Леонідович, Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва про визнання переведення на іншу роботу незаконним, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії, зобов`язати видати дублікат трудової книжки (а. с. 130-135 т. 16).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року. Надіслано учасникам справи разом із ухвалою про поновлення строку та відкриття апеляційного провадження копію апеляційної скарги та додані до неї матеріали, роз`яснивши їх право подати відзив на апеляційну скаргу до 19 лютого 2022 року (а. с. 156-157 т. 16).

14 лютого 2022 року копію ухвали про відкриття провадження разом із копією апеляційної скарги направлено на адресу учасників справи (а. с. 159 т. 16).

16 лютого 2022 року ОСОБА_1 подала заяву про відвід судді Сушко Л.П..

Заява обґрунтована тим, що суддею Київського апеляційного суду Сушко Л.П. не дотримано належної правової процедури та здійснення розгляду її апеляційної скарги поза межами наданих судді процесуальним законом повноважень, що визначається істотним порушенням прав людини і основоположних свобод. Також, вказує, що їй не забезпечено протягом 23 днів доступ до правосуддя. Зазначає, що копію ухвали про відкриття апеляційного провадження на її прохання не вручено, а також вказана ухвала своєчасно не внесена в Єдиний державний реєстр судових рішень та винесена з порушенням строку. Тому, просить задовольнити заяву та передати справу на розгляд іншому судді.

Дослідивши матеріали справи та обставини заявленого відводу, апеляційний суд вважає, що дана заява є необґрунтованою.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право при визначенні його цивільних прав і обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Згідно із Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, для визначення неупередженості суду належить виходить не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (рішення у справі Ferrantelli et Santangelo).

Також у своєму рішенні «Газета Україна-центр» проти України» Європейський суд з прав людини наголошував, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, «правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться». На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (пункти 28-32).

Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (від 09 листопада 2006 року, №33949/02, §49-52,) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід судді Київського апеляційного суду Сушко Л.П. на думку апеляційного суду, не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді під час розгляду даної справи, а її посилання на не дотримання належної правової процедури та здійснення розгляду її апеляційної скарги поза межами наданих судді процесуальним законом повноважень, не забезпечення протягом 23 днів доступ до правосуддя, не вручення копії ухвали про відкриття апеляційного провадження, не внесення вказаної ухвали в Єдиний державний реєстр судових рішень та винесення її з порушенням строку, не знаходять свого підтвердження у доказах, які містяться в матеріалах справи, а тому не свідчать про неупередженість та необ`єктивність судді у розумінні ст. 36 ЦПК України.

Інших обставин, визначених ст. 36 ЦПК України, які б викликали сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, заява не містить.

За таких обставин, судприходить до висновку про відсутність передбачених процесуальним законом підстав вважати заявлений відвід обґрунтованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Таким чином, питання про відвід судді відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Київського апеляційного суду Сушко Л.П. визнати необґрунтованою та передати для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Л.П. Сушко СуддіД.Р. Гаращенко О.І. Сліпченко