Провадження № 2/686/1239/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2022 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Гузовій Л.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою посилаючись на те, що 27.06.2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір позики у вигляді боргової розписки про отримання коштів, відповідно до якого Боржник взяв у Первісного кредитора кошти в сумі 1 350 доларів США на власні потреби та зобов`язався повернути їх Первісному кредитору в строк до 28 грудня 2020 року.

26 жовтня 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладений договір №26/10/21 про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до якого Первісний кредитор відступив Новому кредитору право вимоги за договором позики у вигляді боргової розписки про отримання коштів від 27 червня 2020 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Станом на день звернення позивача з позовом до суду 08 грудня 2021 року ОСОБА_2 жодних коштів за розпискою не повернув, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 1 350 доларів США, що в еквіваленті складає 36 897,80 гривень.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за розпискою.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 28.12.2021 року справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та зобов`язувався повернути борг.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та позов підлягає задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 27 червня 2020 року було укладено договір позики у вигляді боргової розписки у розмірі 1 350 доларів США, які він зобов`язався повернути в строк до 28 грудня 2020 року.

26 жовтня 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір №26/10/21 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ОСОБА_1 набув право грошової вимоги до ОСОБА_2 за договором позики від 27.06.2020 року.

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Крім цього, згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В ч.1 ст.626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Вимогами ст.1050 ЦК України визначено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самі формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові, тобто у письмовій формі.

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Актом приймання-передачі №1 до Договору №26/10/21 про відступлення права вимоги (цесії) від 26 жовтня 2021 року підтверджується, що ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 оригінал договору позики у вигляді боргової розписки від 27 червня 2020 року та інформацію, яка є важливою для здійснення права вимоги.

Суд вважає, що волевиявлення відповідача підтверджується власноруч написаною розпискою від 27.06.2020 року, а також поясненнями ОСОБА_2 , наданими у судовому засіданні.

Позивачем сума заборгованості за розпискою у сумі 1 350 доларів США визначена у гривневому еквіваленті станом на дату подання позову за курсом НБУ, а саме 1 долар США 27,3317 гривень, внаслідок чого заборгованість складає 36 897,80 гривень.

Однак, суд вважає, що сума коштів за розпискою у сумі 1 350 доларів США підлягає сплаті відповідачем у гривнях за офіційним курсом долара США станом на день ухвалення рішення у справі, тобто станом на 17.02.2022 року.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики у розмірі 1 350 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 17.02.2022 року 37 886,81 грн. (28,0943 грн. за 1 долар США).

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 908 грн.

Враховуючи те, що позивачем згідно квитанції від 08.12.2021 року було сплачено судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп., сума переплаченого судового збору підлягає поверненню позивачу з державного бюджету у сумі 84 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 625 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) заборгованість за договором позики у вигляді боргової розписки від 27.06.2020 року у розмірі37 886,81 грн., а також судовий збір у розмірі 908 грн., всього стягнути 38 794,81 грн.

Зобов`язати управління Державної казначейської служби України у Хмельницькому районі Хмельницької області повернути ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) надміру сплачений судовий збір в розмірі 84 (вісімдесят чотири) грн. 40 (сорок) коп. згідно квитанції АТ КБ «Приват Банк» №0.0..1 від 08.12.2021 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. Стефанишин