Справа № 2-а-232/12
Провадження № 2-ав/408/1/22
У Х В А Л А

21 лютого 2022 року смт Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області,в складі:

головуючого-судді: Булгакової Г.В.

при секретарі: Ришковій Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Біловодськ Луганської області

справу з розгляду питання про можливість відновлення втраченого судового провадження в адміністративні справі № 2-а-232/12 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради про визнання дій посадових осіб незаконними та про зобов`язання виконати перерахунок і виплату розміру недотриманих коштів по щомісячній виплаті мінімальної заробітної плати сім`ям на кожну дитину шкільного віку, які стали інвалідами або знаходяться на диспансерному обліку по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи,-

встановив:

Ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 26 травня 2021 року ініційовано відновлення втраченого судового провадження по адміністративній справі № 2-а-232/12за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради про визнання дій посадових осіб незаконними та про зобов`язання виконати перерахунок і виплату розміру недотриманих коштів по щомісячній виплаті мінімальної заробітної плати сім`ям на кожну дитину шкільного віку, які стали інвалідами або знаходяться на диспансерному обліку по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи на користь дитини заявника, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 25.04.2011 по 22.07.2011.

Сторони по справі в судове засідання не прибули, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, уповноважених представників до суду не направили.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

За приписами статті 384 КАС України відновлення повністю або частково втраченого судового провадження в адміністративній справі, закінченій ухваленням судового рішення або в якій провадження закрите, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно зі ст.385 КАС України втрачене судове провадження в адміністративній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Відповідно до ст.386 КАС України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 1, 2 статті 389 КАС України передбачено, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги:

а) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо);

б) документи, надіслані (видані) адміністративним судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів;

в) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи;

г) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи;

ґ) відомості Єдиного державного реєстру судових рішень;

д) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі;

е) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Згідно з частиною 1 статті 390 КАС України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Відповідно до частини 2 статті 390 КАС України в ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідки керівника апарату Біловодського районного суду Луганської області адміністративна справа № 2-а-232/12 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради про перерахунок та виплату недоотриманих коштів до архіву Біловодського районного суду Луганської області не передавалось.

Однак до заяви ОСОБА_1 будо додано копію постанови від 30 березня 2012 року по адміністративній справі № 2-а-232/12 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради про визнання дій посадових осіб Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради незаконними, зобов`язання здійснити перерахунок і виплату недоотриманих коштів по щомісячній виплаті мінімальної заробітної плати сім`ям на кожну дитину шкільного віку, які стали інвалідами або знаходяться на диспансерному обліку по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Факт ухвалення постанови, підтверджується листом № 5299 від 02.11.2017 року ВПВР ГТУЮ у Луганській області щодо результатів виконання за виконавчим листом № 2-а-232/12 від 31.05.2012.

Судом досліджені матеріали з втраченого судового провадження, а саме: копія постанови Свердловського міського суду Луганської області від 30.03.2012 по адміністративній справі № 2-а-232/12, лист № 5299 від 02.11.2017 року ВПВР ГТУЮ у Луганській області щодо результатів виконання за виконавчим листом № 2-а-232/12, лист Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (М. Харків) від 12.03.2020 про находження на виконанні виконавчих листів.

Отже, з метою захисту прав осіб, які брали участь у справі, осіб питання про права та обов`язки яких вирішувалися постановою Свердловського міського суду Луганської області від 30 березня 2012 року, враховуючи, що відповідно до Законом України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя окремими судами в районі проведення антитерористичної операції змінено територіальну підсудність судових справ, але передачі матеріалів адміністративної справи № 2-а-232/12 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради про перерахунок та виплату недоотриманих коштів відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності до Біловодського районного суду Луганської області не здійснено, а Свердловський міський суд Луганської області знаходиться на тимчасово окупованій території, що виключає доступ до адміністративних справ, які залишилися у м.Довжанськ (колишня назва м.Свердловськ), суд приходить до висновку про необхідність відновлення втраченого судового провадження в частині вище досліджених документів.

На підставі викладеного, керуючись розділом V КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відновити втрачене судове провадження по адміністративній справі 2-а-232/12 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради про визнання дій посадових осіб незаконними та про зобов`язання виконати перерахунок і виплату розміру недотриманих коштів по щомісячній виплаті мінімальної заробітної плати сім`ям на кожну дитину шкільного віку, які стали інвалідами або знаходяться на диспансерному обліку по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи на користь дитини заявника, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 25.04.2011 по 22.07.2011 в частині:

- постанови Свердловського міського суду Луганської області від 30 березня 2012 року по адміністративній справі № 2-а-232/12 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради про визнання дій посадових осіб незаконними та про зобов`язання виконати перерахунок і виплату розміру недотриманих коштів по щомісячній виплаті мінімальної заробітної плати сім`ям на кожну дитину шкільного віку, які стали інвалідами або знаходяться на диспансерному обліку по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи в наступній редакції:

Справа №2-а-232

2012 рік

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2012 року

Свердловський міський суд Луганської області в складі головуючого судді Маркової Т Г.,

При секретарі Дмитрієвій О.В.,

Розглянувши відкритому судовому засіданні м. Свердловська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради про визнання дій посадових осіб УПСЗН виконкому Свердловської міської ради не законними та про зобов`язання виконати перерахунок і виплату розміру недотриманих коштів по щомісячній виплаті мінімальної заробітної плати сім`ям на кожну дитину шкільного віку, які стали інвалідами або знаходяться на диспансерному обліку по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 25.10.2011 року звернулася до суду з позовом, в обґрунтування - якого зазначає, що мас доньку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка згідно п.5 ст. 27 Закону України «Про статус і соціальний - захист громадян., які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»., мас статус постраждалої дитини, та перебуває на обліку у відповідача як дитина, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи.

В інтересах дитини вона звернулась до відповідача щодо призначення і виплат и ди тині щомісячної мінімальної заробітної плати, відповідно до п. 8 ст. 20 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але отримала відмову, з мотивацією що розмір виплат призначався відповідно до ПКМУ № 649 від 20.04.2007 року, оскільки Законом України про Державний бюджет України не передбачено інших коштів, з чим вона не згодна, оскільки Законом України Про Державний бюджет України одразу призупиняються дії інших законів відносно пільг, чим порушуються ст.. ст.. 46. 48. 22. 64. 8 Конституції України. Вважає, що відповідач; недоплатив їй за період з березня 2011 року, по 31.08.201 1 року 5549 гр., які просить стягнути на її користь.

Просить постановити рішення, яким визнати дії посадових осіб УПСЗН виконкому Свердловської міської ради в не донарахуванні та невиплаті належних їй коштів по щомісячній мінімальній заробітній платі сім`ям на кожну дитину шкільною віку, які стали інвалідами або які знаходяться на диспансерному обліку з захворювання, пов`язаного з Чорнобильською катастрофою, згідно п. 8 ст. 30 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - неправомірними. Зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити на користь її дитини заборгованість по щомісячній виплаті з 01.03.2011 року по 01.09.2011 року в розмірі 5549 гр. Зобов`язати відповідача нараховувати та виплачувати її дитині ОСОБА_2 щомісячно мінімальну заробітну плату до закінчення шкоди, з урахуванням ч. 3 ст. 67 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, як: постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В судове засідання позивачка не з явилася, зазначивши у позові про розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, та заперечення, в яких зазначає, що з огляду на Рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 року №20-рп/2011 року відповідач здійснює виплати правомірно, оскільки Законами України Про Державний бюджет України на відповідний рік КМУ було надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавств визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютих, сумах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Стаття 63 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» закріплює норму, якою встановлюється, що фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього закону здійснюється за рахунок державного бюджету. Виконання цього Закону залежить від фінансових ресурсів доходної частини державного бюджету України. Розмірі соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави проте мають забезпечувати конституційне право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, гарантоване ст. 48 Конституції України. Таким чином, Урядом були гарантовані виплати окремих видів компенсацій, доплат допомоги, у розмірах, визначених ПКМУ. Одночасно й положення Конституції України, зокрема ст. 95 зазначають, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Відповідно до п. 2 ст. 4 Бюджетного, кодексу України при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовується лише в частині, в якій вопи не суперечать положенням Конституції України, Бюджетного кодексу України та Закону про державний бюджет України.

Відповідно до ст. 87 Бюджетного кодексу України видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи здійснюються у встановлениму порядку за рахунок наявних надходжень то загальною фонду державного бюджету в межах обсягів призначень, передбачених у державному бюджеті України. Рішенням конституційного Суду України від 26.12.2011 року підтверджено право КМУ, як державного органу, що має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, па визначення механізму реалізації законів України, в тому числі встановлення порядку та розміру соціальних виплат, виходячи з наявною фінансовою ресурсу бюджету. Конституційний Суд України в рішенні від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 року констатує, що суди під нас вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема принципом законності, який передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України, в тому числі нормативно-правових актів КМУ, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет У країни на відповідний рік та інших законів України.

Таким чином, розмір допомоги встановлюються, виходячи з обсягу видатків, виділених на цю мету при формуванні показників державного бюджету на відповідні роки.

Позивачем був пропущений строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову, тому за нововиявленими обставинами просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку щодо-часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка є громадянкою, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи 3 категорії (а.с. 8). має неповнолітню донью ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 9), яка також має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи ( 10). оскільки захворювання, якими вона страждає та інвалідність є пов`язаними з наслідками аварії на ЧАЕС ( а.с. 13-14), в зв`язку з чим відповідач проводить передбачені пунктом 8 частини 1 статті 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щомісячні виплати потерпілим дітям.

Статтею 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» потерпілим дітям, зазначеним у пунктах 1 - 6 статті 27 цього Закону, та їх батькам передбачено падання гарантованих державою компенсацій та пільг.

Згідно з вимогами пункту 8 частини 1 статті 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачена щомісячна виплата в порядку та розмірі, встановлених Кабінетом Міністрів України, сім`ям на кожну дитину шкільного віку. яка стала інвалідом або перебуває на диспансерному обліку по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також дітям шкільного віку батьки яких стали інвалідами І або II групи чи померли внаслідок Чорнобильської катастрофи, замість, виплати, передбаченої пунктом 6 цієї статті, якщо вказана дитина не перебуває на повному державному забезпечінні. Необхідність взяття дитини на такий диспансерний облік визначається лікарською консультаційною комісією.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому надання законодавцем Кабінету Міністрів України права визначати порядок виплат особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав таких осіб, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону.

Крім того, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань, які встановлені статтею 46 Конституції України та Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щодо визначення розміру та виплати грошової допомоги.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість, якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд враховує, що при визначенні розміру щомісячної допомоги на дітей шкільного віку позивачеві застосуванню підлягає стаття 30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ", з якої вбачається, що під час визначення розміру виплат за основу їх нарахування береться мінімальна заробітна плата, а не постанова Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " та № 649 від 20.04.2007 року, на які посилається відповідач у відповіді ( а.с. 11), які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Крім того, розмір виплат, передбачених вищевказаними постановами Кабінету Міністрів України, не відповідає визначеному Законом України 'Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи розміру, кратному мінімальній заробітній платі, яка збільшувалась в різні часи Законами України "Про встановлення мінімальної заробітної плати" на відповідні роки.

Статтею 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Законe, здійснюється за рахунок державного бюджету.

При цьому суд не приймає посилання скаржника на відсутність бюджетного фінансування для здійснення соціальних виплат, з огляду на те, що судові рішення ухвалюються в межах норм діючого законодавства в незалежності від причин ненадходження коштів з Державного бюджету України на виплату допомоги та згідно частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність: утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Судом встановлено, що Законами України «Про Державний бюджет. України на 2009 рік». «Про Державний бюджет України на 2010 рік» надано Кабінету Міністрів України в 2009- 2010 роках функції щодо встановлення порядку та розміру соціальних виплат, які залежать від рівня мінімальної заробітної плати.

Проте Кабінет Міністрів України не скористався у зазначених роках повноваженнями щодо встановлення порядку та розміру соціальних виплат, що залежать від рівня мінімальної заробітної плати, не прийняв відповідну постанову.

На підставі наведеного посилання відповідача на постанови Кабінету Міністрів України №936 від 20.09.2005 року, №649 від 20.04.2007 року судом не приймаються та оцінка правовідносин щодо виплати щомісячної компенсації на дітей шкільного віку, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюється на підставі пункту 1 частини 1 статті 92 Конституції України та статті 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Разом з тим, суд також вважає за необхідне зазначити, що у зв`язку із набранням 19.06.2011 року чинності Закону України « Про внесення змін до Закону України « Про Державний бюджет України на 2011 рік» № 3491-VI від 14.06.2011 року, яким встановлено, що норми і положення Закону України - Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявною фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік». На виконання п.7 Закону України від 14 червня 2011 року № 3491-6 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 745 від 06.07.2011 року «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансування за рахунок коштів державного бюджету», дана постанова набрала чинності 22.07.2011 року.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про право позивачки на отримання на дитину державної допомоги в розмірі мінімальної заробітної плати до 22.07.2011 року, а після цього - в розмірах та порядку, визначеному ПКМУ № 745 від 06.07.2011 року.

Крім того, суд зазначає, то відповідно до ст.99 КАС України адміністративний позов подасться в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Цією статтею визначено, щодня звернення за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня. коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачка про порушення свого права, якщо вона вважала його порушеним, повинна була дізнатися при виплаті їй відповідачем щомісячної допомоги на дитину у відповідні місяць

На підставі ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після скінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановлюється у хвала.

Позивачка до суду з данним позовом звернулася 25.10.2011 року та не просить суд поновити строк звернення до суду, не навела поважних причин пропуску строку. З матеріалів справи не вбачається поважності причин пропуску строку звернення з цим позовом до суду.

Враховуючи дату звернення позивачка до суду 25.10.2011 року, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом про захист прав позивача, ухвалою суд його позов - з 01.03.2011 року по 25.04.201 1 року залишено, без розгляду, тому права позивачки підлягають захисту з 25.04.2011 року.

На підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», керуючись ст.. 11, 158 163, 167 КАС України, 160, 163 КАСУ, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради про визнання дій посадових осіб УПСЗН виконкому Свердловської міської ради не законними та про зобов`язання виконати перерахунок і виплату розміру недоотриманих коштів по щомісячній виплаті мінімальної заробітної плати сім`ям на кожну дитину шкільного віку, які стали інвалідами або знаходяться на диспансерному обліку по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради щодо виплати ОСОБА_1 - щомісячної допомоги на дитину ОСОБА_3 в заниженому розмірі з 25.04.2011 року по 22.07.2011 року та зобов`язати відповідача здійснити доплату за цей період в розмірі мінімальної заробітної плати щомісячно з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти частини позовних вимог відмови за необґрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційної адміністративного суду через Свердловський міський суд протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Постанова набуває чинності, якщо протягом зазначеного часу від сторін не надійде апеляційна скарга на неї.

Суддя Т.Г.Маркова.

Ухвала суду може бути оскаржена лише в частині дій суду щодо відновлення втраченого провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення.

Головуючий суддя: Г.В.Булгакова