441/1685/21 2/441/90/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2022 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Яворської Н.І.,

за участю секретаря судових засідань Цап І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка 04.08.2021 звернулася до суду із зазначеним позовом до Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина на майно, зокрема на право на земельну частку (пай), що перебуває ССГ «Дністер», а також житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами у АДРЕСА_1 . У визначений законом шестимісячний строк вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на вказане майно. Спадкоємці за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 дружина ОСОБА_3 , а також син ОСОБА_2 від своїх часток у спадщині відмовились в її користь. Такі заяви містяться в спадковій справі. Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Герич І.Б. їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай). Між тим, листом нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами в АДРЕСА_1 , через відсутність правовстановлюючого документу на вказаний будинок, оскільки спадкодавець не зареєстрував право власності на вказаний будинок.

Для реалізації своїх майнових прав на зазначений житловий будинок вона змушена звернутися до суду з даною позовною заявою, у зв`язку з тим, що нотаріус відмовив в оформленні спадкових прав, через відсутність правовстановлюючих документів, які б давали їй підстави у позасудовому порядку оформити право власності.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, проте, її представник подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Представник відповідача Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області у судове засідання не з`явився, однак, подав відзив, в якому зазначив, що не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі ( а.с.8-9).

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує та просить такий задовольнити. Також зазначає, що спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_4 вона не приймала і приймати не має наміру. Спадщину прийняла її донька ОСОБА_1 (а.с. 70).

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності. Зазначив, що спадщини після смерті батька ОСОБА_4 він не приймав і приймати не має наміру. Спадщину прийняла його сестра ОСОБА_1 ( а.с.75)

Ухвалою судді від 13.08.2021 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із такого.

Відповідно до ст. ст. 124, 129 Конституції України і ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12.08.2020, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.13).

Спадкове майно, що залишилось після його смерті складається з права на земельну частку (пай), що перебуває в ССГ «Дністер», та житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами в АДРЕСА_1 .

Як вбачається із копії технічного паспорта на житловий будинок по АДРЕСА_1 , загальна площа будинку 41,4 кв.м., з якої житлова площа 15,8 м. кв., допоміжна 25,6 м. кв. Такий збудований 1959 року. Будинок складається із: коридору, комори, кухні та кімнати. Також на території будинку знаходиться сарай, погріб, вбиральня, криниця. Господарство огороджене ( а.с.19-23).

Позивачка ОСОБА_1 була дочкою спадкодавця ОСОБА_4 , таке підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , та копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ( а.с.10-11). Спадкодавець ОСОБА_4 за свого життя своїм майном не розпорядився, заповіту не склав. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом до даної спадщини є позивачка ОСОБА_1 , її мати ОСОБА_3 , її брат ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 у встановлені законом строки та порядку прийняла спадщину за законом шляхом своєчасного звернення до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Герич І.Б. із заявою про прийняття спадщини. Їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності в СТзОВ « Дністер» в с. Мости Городоцького району Львівської області розміром 2,48 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевосці) ( а.с.17).

Між тим, відповідно до листа приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Герич І.Б., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на житловий будинок, який знаходиться у АДРЕСА_1 , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказаний будинок, також роз`яснено право звернення з позовом до суду ( а.с.16).

Із заяв інших спадкоємців першої черги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вбачається, що вони не претендують на спадкове майно, та відмовилися від нього в користь позивачки ОСОБА_1 .

Згідно інформаційної довідки №231 від 27.07.2021 право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 не зареєстровано. Таке підтверджується і довідкою виданою Самбірським МБТІ від 28 травня 2021 року №1143 ( а.с.24-25).

Як вбачається з довідки виданої старостою Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області зазначений житловий будинок числився за ОСОБА_4 (спадкодавцем). ( а.с. 27)

З копій погосподарських книг та будинкової книги вбачається що житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами відносився до суспільної групи колгоспний двір, батьки спадкодавця ОСОБА_5 ( помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) (а.с.14) та ОСОБА_6 ( померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ) (а.с.15) були останніми членами колгоспного двору, та після смерті ОСОБА_6 на вказаний будинок відкривається спадщина на загальних підставах. Також, стверджується факт володіння та користування спадкодавцем житловим приміщенням з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 29-47). Забудовниками будинку були батьки спадкодавця ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Спадкодавець прийняв спадщину після смерті своєї матері, зокрема на підставі рішення Городоцького районного суду Львівської області від 29.11.2017 право на земельну частку (пай), що належало їй на підставі сертифікату (а.с. 48-49). Згідно довідки Комарнівської міської ради №101 від 09.07.2021 за вказаним будинком закріплена земельна ділянка орієнтовною площею 0,26 га. (а.с. 28)

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно із частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Положеннями статей 15,16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (статті 12 і 81);

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

У відповідності до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що право на спірне нерухоме майно (житловий будинок) перейшло в порядку спадкування до позивачки. Однак, оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на дане майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачкою у порядку спадкування.

Отже, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, вирішуючи питання судового збору, суд вважає, що понесені позивачкою судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за нею.

Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.І. Яворська