ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

07 лютого 2022 року

м. Харків

справа № 622/482/20

провадження № 22-ц/818/537/22

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії - Маміної О.В., Тичкової О.Ю.

за участю секретаря Гармаш К.В.

учасники справи:

позивач : ОСОБА_1 ,

відповідач: ТОВ «Відродження-1881»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Відродження-1881» про розірвання договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), з апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 22 червня 2021 року, постановлене у складі судді Чернової О.В. в залі суду в місті Золочів,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила суд розірвати договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 23.06.2016 року, щодо земельної ділянки кадастровий №:03:001:0129, площею 5,5688 га, що розташована на території Удянської сільської ради Золочівського району Харківської області, державна реєстрація речового права здійснена 06.07.2016 року, номер запису про інше речове право 15303287, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №30372188 від 08.07.2016 року.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилалась на те, що вона є власницею земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0129 площею 5,5688 га на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР №121468 від 08.09.2006 року. Земельна ділянка була передана в оренду ТОВ «Відродження-1881» 21.12.2015 року строком на 7 років. В подальшому 23.06.2016 між ОСОБА_1 та ТОВ «Відродження-1881» був укладений договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) строком на 50 років, яким був визначений єдиноразовий розмір плати за користування земельною ділянкою у сумі 68890,00 грн, проте зазначена сума була сплачена не в повному обсязі, позивачем отримано на руки тільки 55260,00 грн., хоча згідно податкових документів сума фактично отриманих коштів за вирахуванням податків становила 60564,33 грн. Вважає, що таким чином відповідачем порушено істотні умови договору що є підставою для його розірвання.

В подальшому позивачка змінила підстави позову, зазначивши, що 23.06.2016 на прохання позивача через складну сімейну ситуацію, ТОВ «Відродження-1881» позивачу виплатило орендну плату за договором оренди на 3 роки вперед, сума виплати склала 55456,45 грн., про що вона розписалася особисто в видатковому касовому ордері, який нею особисто заповнювався. Також на прохання підприємства 23.06.2016 позивач підписала договір емфітевзису на свою земельну ділянку, як їй пояснили це було необхідно для отримання грошових коштів по договору оренди землі. Було пояснено, що цей договір емфітевзису буде чекати закінчення трьох років виплати орендної плати, і в подальшому виплати також будуть здійснюватися по договору оренди землі. Про реєстрацію договору емфітевзису та про дострокове припинення договору оренди землі мова не йшла. В подальшому позивачкою 06.10.2016 по договору оренди землі було додатково отримано ще 4000,00 грн. за видатковим касовим ордером, який нею особисто заповнювався та був підписаний. В подальшому позивачка дізналася про те, що договір емфітевзису було зареєстровано всупереч вищевказаним домовленостям. Однак передбачена за цим договором єдиноразова плата у розмірі 68890,00 грн. не була сплачена як за договором емфітевзису. Видатковий касовий ордер від 04.10.2016 на суму 55456,45 нею не заповнювався, підпису свого на ньому вона не ставила, гроші за вказаним ордером не отримувала. Відповідно до даних податкової служби ТОВ «Відродження», який є податковим агентом в даному випадку, позивачці нараховано та виплачено суму в розмірі 73858,94 грн., в тому числі суму перерахованого податку з доходів громадян 13294,61 грн., 1107,88 грн. військовий збір, сума на руки становила 59456,45 грн., яка складається з сум 55465,45 грн. та 4000,00 грн. За даними податкової служби за 2016 рік дохід оподатковувався як дохід від оренди землі від 23.06.2016, інформація стосовно підписання договору емфітевзису на вказану земельну ділянку відсутня, кошти обліковувалися за кодом «106» - надання майна в оренду. Таким чином відповідачем порушено істотні умови договору емфітевзису, що є підставою для його розірвання.

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 22 червня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт посилається на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права. Вказує, що відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи № 17294 «підпис від імені ОСОБА_1 в оригіналі видаткового касового ордеру № 732 від 04.10.2016 року на суму 55 456,45 грн., розташований в рядку «підпис одержувача» виконаний не ОСОБА_1 ». Зазначає, що єдиним належним та допустимим доказом належного виконання обов`язку оплати за договором емфітевзісу від 23.06.2021 року був би видатковий касовий ордер від 23.06.2021 року, підписаний позивачем. Наголошує, що не може замінити вказаний письмовий доказ виконання обов`язку оплати за договором емфітевзису у вигляді належного видаткового касового ордеру пояснення сторони про отримання грошей в жовтні 2016 року за іншим касовим ордером з іншою підставою, а саме договору оренди землі (як видатковому касовому ордері від 06.10.2016 року) а не за договором емфітевзису, який так і не був наданий відповідачем, замість підробленого касового ордеру № 732 від 04.10.2016 року. Вказує, що документи податкового обліку, що маються у справі, лише підтверджують факт обліку виплачених коштів в жовтні 2016 року позивачці з підставою договір оренди землі.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України зазначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права, у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У даній справі виникли правовідносини, пов`язані з орендою землі, які регулюються Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» (далі - Закон), ЦК України, іншими законами України, постановами, виданими Кабінетом Міністрів України, у випадках, передбачених цим Законом, а також договором оренди.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.07.2006, реєстраційний №1253, належить земельна ділянка кадастровий №:03:001:0129 площею 5,5688 га у межах згідно з планом на території Удянської сільської ради Золочівського району Харківської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що вбачається із наданого суду державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР №121468. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №29 (а.с.9-10).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №63042630 від 08.07.2016 земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0129 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія та номер ХР №121468, виданого 08.09.2006, належить ОСОБА_1 . Номер запису про право власності:133779 (а.с.12-14).

21.12.2015 між орендодавцем ОСОБА_1 та ТОВ «Відродження-1881» в особі директора Єфименка С.В. укладено договір оренди належної їй земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0129. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2015 з урахуванням коефіцієнту індексації 3,997 становить 172309,87 грн. Договір укладено строком на 7 років. Орендна плата на день укладення цього договору становить 6892,39 грн., що складає 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата вноситься орендарем у натуральній та/або грошовій формі. Орендна плата вноситься до 30 грудня щорічно. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформлюється відповідними актами (а.с.203-204).

19.02.2016 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:28382477 від 22.02.2016 зареєстровано договір оренди землі, серія та номер: б/н виданий 21.12.2015, видавник: ТОВ «Відродження-1881» - орендар, ОСОБА_1 - орендодавець. Розмір орендної плати у рік складає 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Строк дії 7 років. Номер запису про інше речове право: 13378190. Інше речове право припинено 06.07.2016 (а.с.12-14).

За зазначеним договором оренди ОСОБА_1 у 2016 році від ТОВ «Відродження-1881» отримано кошти за пай в сумі 4000,00 грн., на підтвердження чого надано видатковий касовий ордер від 06 жовтня 2016 (а.с.27).

23 червня 2016 між ОСОБА_1 та ТОВ «Відродження-1881» укладено договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис). Договір має реквізити сторін, підписаний сторонами та скріплений печаткою ТОВ «Відродження-1881» (а.с.7-8)

Згідно п.1.1, 1.2 цього договору власник надає землекористувачу право використовувати земельну ділянку, зазначену у п. 1.2 для сільськогосподарських потреб на праві емфітевзису. Земельна ділянка розміром 5,5688 га, кадастровий номер :03:001:0129 перебуває у власності власника згідно із Державним актом серія ХР №121468. Право власності власника зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно із витягом з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 28382161, номер запису про право власності 13377935 виданим державним реєстратором реєстраційної служби Борівського районного управління юстиції Харківської області.

Відповідно до п.1.5, 2.1, 3.1 цього договору земельна ділянка вважається переданою власником землекористувачу у користування на праві емфітевзису з моменту державної реєстрації цього права. Термін користування земельною ділянкою землекористувачем на праві емфітевзису за цим договором складає 50 років з дати державної реєстрації права емфітевзису. За користування земельною ділянкою Землекористувач сплачує власнику плату у розмірі 68890,00 гривень що сплачуються ним у грошовій формі єдиноразово в момент підписання договору.

Розділами 4 та 5 договору передбачені права, обов`язки та відповідальність сторін.

Згідно п.6.2, 6.2.5, 6.3, 6.4, 6.5 право емфітевзису припиняється за рішенням суду в інших випадках, встановлених законом. Спори, які виникли з приводу виконання, зміни та розірвання цього договору вирішуються сторонами шляхом проведення переговорів. У разі недосягнення згоди спори вирішуються в судовому порядку. Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Право емфітевзису вважається набутим землекористувачем з моменту державної реєстрації такого права. Зміни та доповнення, додаткові угоди та додатки до цього Договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі та підписані сторонами.

06.07.2016 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30372188 від 08.07.2016 зареєстровано договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), серія та номер: б/н виданий 23.06.2016, видавник: ТОВ «Відродження-1881», ОСОБА_1 . За користування земельною ділянкою землекористувач сплачує власнику плату у розмірі 68890,00 грн., що сплачується ним у грошовій формі єдиноразово в момент підписання договору, строк дії 50 років. Номер запису про інше речове право: 15303287 (а.с. 12-14).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 4 квартал 2016 року ТОВ «Відродження-1881», нараховано ОСОБА_1 73858,94 грн., сума податку з яких складає 13294,61 грн. Код ознаки доходу: 106 (а.с.15).

Ідентична інформація міститься і в податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку ТОВ «Відродження-1881» форми №1 ДФ за 4 квартал 2016 року, наданого Головним управлінням ДФС у Харківській області на виконання ухвали суду від 17.05.2021 (а.с.251-255).

Відповідно до листа Головного управління ДПС у Харківській області від 10.08.2020 №14727/ФОП/20-40-50-02-12 ОСОБА_1 згідно з листом ТОВ «Відродження-1881» від 22.03.2018 №20 підписала договір оренди землі 23.06.2016, який був зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.07.2016. Інформація щодо підписання договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) на вказану земельну ділянку відсутня (а.с.180, 226, 227, 228).

Натомість, як вбачається із дослідженої інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 08.07.2016 зареєстровано саме договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 23.06.2016 між ТОВ «Відродження-1881» та ОСОБА_1 . Номер запису про інше речове право: 15303287. Того ж дня припинено інше речове право у вигляді договору оренди землі від 21.12.2015.

Крім того, листом Головного управління ДПС у Харківській області від 10.08.2020 №14727/ФОП/20-40-50-02-12 повідомлено, що відповідно до «Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» від 13.01.2015 №4 за 2016 рік, дохід від отримання орендної плати за земельну ділянку та дохід за договором емфітевзису, визначався за ознакою доходу «106» - надання майна у лізинг, оренду або суборенду (а.с.180).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд виходив із того, що позивачем не доведено належними, достатніми, допустимими та достовірними доказами наявність істотних порушень умов договору про право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) з боку відповідача.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками районного суду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.395 ЦК України, самостійним різновидом виду речового права на чуже майно є право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).

Згідно ч.1 ст.102-1 ЗК України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) і право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) виникають на підставі договору між власником земельної ділянки та особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для таких потреб, відповідно до Цивільного кодексу України.

Частиною п`ятою наведеної норми визначено, що укладення договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови здійснюється відповідно до ЦК України з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Згідно ч.2 ст.409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України з обов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно ст.531 ЦК України б оржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 стю 627 ЦК України).

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим до виконання (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до статті 611 цього Кодексу, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. У разі порушення боржником негативного зобов`язання кредитор незалежно від сплати неустойки та (або) відшкодування збитків і моральної шкоди має право вимагати припинення дії, від вчинення якої боржник зобов`язався утриматися, якщо це не суперечить змісту зобов`язання. Така вимога може бути пред`явлена кредитором і в разі виникнення реальної загрози порушення такого зобов`язання.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Норма пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначає, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Підпунктом 168.4.9 пункту 168.4 статті 168 ПК України визначено, що суми податку на доходи фізичних осіб, нараховані податковим агентом з доходів за здавання фізичними особами в оренду (суборенду, емфітевзис) земельних ділянок, земельних часток (паїв), виділених або не виділених в натурі (на місцевості), сплачуються таким податковим агентом до відповідного бюджету за місцезнаходженням таких об`єктів оренди (суборенди, емфітевзису).

Згідно статей 12, 13, 81 ЦПК України, обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із матеріалів справи вбачається, що 21.12.2015 між сторонами було укладено договір оренди належної ОСОБА_1 земельної ділянки. Згодом, 23.06.2016 між сторонами було укладено договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), що в судовому засіданні позивачем було підтверджено. Інше речове право щодо оренди земельної ділянки припинено 06.07.2016, того ж дня здійснено запис про інше речове право щодо договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), серія та номер: б/н виданий 23.06.2016.

В обґрунтування належності виконання зобов`язання надано видатковий касовий ордер №732 від 04.10.2016, з якого вбачається, що ОСОБА_1 від ТОВ «Відродження-1881» отримано кошти в розмірі 55456,45 грн. Підстава: за договором емфітевзису від 23.06.2016 р. за право користування земельною ділянкою та видатковий касовий ордер від 06 жовтня 2016 про отримання ОСОБА_1 від ТОВ «Відродження-1881» грошових кошті за пай в сумі 4000,00 грн. (а.с.27).

За висновком експерта №17294 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи, підпис від імені ОСОБА_1 в оригіналі видаткового касового ордеру №732 від 04.10.2016 на суму 55456,45 грн. розташований в рядку «Підпис одержувача» виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою (а.с.163-166).

Між тим, наявність експертного висновку не підтверджує факту невиконання відповідачем зобов`язань по сплаті за користування земельною ділянки, оскільки позивач не заперечувала про отримання вказаних коштів, про що її представник зазначав в уточненій позовній заяві.

Факт отримання грошових коштів в сумі 55465,45 грн. позивач не заперечувала, однак вказувала, що ці кошти були отримані нею в межах договору оренди від 21.12.2015 року.

Такі доводи позивача не є обґрунтованими, оскільки на час отримання грошових коштів 04.10.2016 року договір оренди був припиненим, інших підстав для отримання коштів, окрім договору емфітевзису від 23.06.2016 року судом не встановлено та позивачем не наведено.

Сума, отримана позивачем, з урахуванням податків та зборів відповідає сумі, визначеній до сплати у договорі емфітевзису.

Спірний договір емфітевзису, укладений 23.06.2016 року та зареєстрований 08.07.2016 року, є чинним, факт його укладення позивачкою не оспорюється.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про виконання відповідачем умов спірного договору щодо здійснення плати за користування земельною ділянкою в обумовленому договором емфітевзису розмірі, істотних порушень договору судом не встановлено та позивачем не доведено.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки оскаржуване рішення ухвалено на підставі повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, правильно застосованих норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Золочівського районного суду Харківської області від 22 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

О.В. Маміна

Повний текст постанови складено 15 лютого 2022 року.