Справа № 346/2315/21
Провадження № 22-ц/4808/293/22
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В. В.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Девляшевського В.А.,

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

секретаря: Мельник О.В.,

з участю: представника Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Моцюка В.В., представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» про скасування наказу, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Коломийського міськрайонного суду, ухвалене головуючим суддею Васильковським В.В. 24 листопада 2021 року в м. Коломиї, повний текст якого виготовлено 03 грудня 2021 року,

в с т а н о в и в:

В травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» про скасування наказу ВПС Локомотивне депо «Чернівці» «Про скорочення штату» від 19 квітня 2021 року №128 в частині вказівки на скорочення машиніста-інструктора локомотивних бригад колони №5 ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що з 2012 року працює в Локомотивне депо «Чернівці» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» на посаді машиніста-інструктора локомотивних бригад. 27 квітня 2021 року йому вручено повідомлення про скорочення посади машиніста-інструктора та ознайомлено з наказом про скорочення від 19 квітня 2021 року №128. Підставою прийняття даного наказу став протокол оперативної наради від 08 квітня 2021 року по розгляду питання щодо приведення фактичної чисельності машиністів-інструкторів до розрахункової згідно з Нормативами чисельності машиністів-інструкторів.

Позивач вважає, що наказ в частині зазначенння саме його посади з прив`язкою до колони №5 та його персональних даних є незаконним та таким, що порушує норми трудового законодавства. Профком локомотивного депо Чернівці на засіданні від 06 травня 2021 року не погодив зазначене скорочення. Так, він має підстави для переважного права в залишенні на роботі при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації, адже є сімейним при наявності двох і більше утриманців, в його сім`ї немає інших працівників з самостійним заробітком та він має тривалий безперервний стаж роботи на даному підприємстві.

Відтак, спірний наказ в частині скорочення саме машиніста-інструктора локомотивних бригад колони №5 - ОСОБА_1 , на думку позивача, є незаконним з тих підстав, що було порушено порядок застосування законодавства про працю в частині переважного права на залишення на роботі.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 24 листопада 2021 року позов задоволено. Скасовано наказ ВПС Локомотивне депо «Чернівці» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» «Про скорочення штату» від 19 квітня 2021 року №128 в частині вказівки на скорочення машиніста-інструктора локомотивних бригад №5 ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із даним рішенням, представниками АТ «Укрзалізниця» подано апеляційну скаргу. На їх думку, чинним законодавством не передбачено оскарження працівником рішення про визначення структури підприємства чи установи, про зміну в організації виробництва і праці скорочення чисельності або штату працівників, оскільки прийняття такого рішення є виключною компетенцією власника такого підприємства чи установи або уповноваженого ними органу та є складовою частиною права на управління діяльністю підприємством чи установою. Відповідно скасування рішення про скорочення штату працівників є втручанням у здійснення внутрішньої діяльності юридичної особи. Відтак, вважають, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, оскільки оскарження наказу про скорочення не передбачено законом. Натомість суд оскаржуваним рішенням допустив втручання у здійснення внутрішньої діяльності юридичної особи.

Крім того, адміністрацією локомотивного депо в результаті проведеного аналізу виконаної роботи машиністами-інструкторами з початку 2021 року було встановлено, що скороченню підлягає посада машиніста-інструктора колони №5. Оскільки позивач займає саме посаду лінійного машиніста-інструктора цієї колони, апелянт вважає помилковим висновок суду, що при аналізі виконання основних показників по проведеній роботі та визначенні продуктивності праці машиністів-інструкторів мали братись показники роботи всіх (профільних та лінійних) машиністів, а не тільки чотирьох лінійних. А відповідно до статті 42 КЗпП при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, і тільки при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається за іншими критеріями.

Також суд не звернув увагу, що ОСОБА_1 була запропонована інша робота в локомотивному депо, з більш високою заробітною платою, від якої останній відмовився.

Відтак апелянт просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримав з наведених у ній мотивів.

Представник позивача доводів скарги не визнав, посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що питання доцільності скорочення чисельності або штату працівників не належить до компетенції суду. Однак, оцінивши встановлені фактичні обставини справи та показання свідків, суд дійшов висновку, що було проведено саме скорочення машиніста-інструктора локомотивної бригади колони № 5 ОСОБА_1 . Наведене підтверджується тим, що при прийнятті рішення щодо скорочення, здійснювався аналіз і порівняння машиністів-інструкторів, працюючих у ВСП «Локомотивне депо Чернівці» в основному за критеріями кількості осіб в колоні. Таким чином, при скороченні був застосований як основний критерій не передбачений законодавством. Суд відхилив посилання відповідача на критерій продуктивності праці, оскільки аналіз було здійснено лише чотирьох лінійних машиністів-інструкторів, хоча згідно штатного розпису підприємства кількість машиністів-інструкторів-сім. Таким чином, на думку суду, відповідачем при прийнятті спірного наказу були порушені права позивача, не додержано норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника.

За змістом частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановлене судом рішення не відповідає цим вимогам закону з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 31 травня 2002 року перебував у трудових відносинах з АТ «Українська залізниця». З 10 вересня 2012 року переведений машиністом-інструктором локомотивних бригад в відокремленому підрозділі «Локомотивне депо Чернівці».

Наказом №128 від 19 квітня 2021 року приведено граничну штатну чисельність машиністів-інтрукторів до розрахункової чисельності без прив`язки до територіальної віддаленості, згідно з проведеними розрахунками по колоні № 5 посада машиніста-інтруктора не передбачається (нормативна чисельність членів локомотивних бригад в колоні повинна бути від 50 до 100 чол., фактична чисельність членів локомотивних бригад в колоні № 5 9 чол.). Скорочено 30 червня 2021 року у ВСП «Локомотивне депо Чернівці» чисельність працюючих в кількості 1 штатної одиниці, а саме: машиніста-інтруктора локомотивних бригад колони №5 Книгницького Б.М. Інженеру з організації та нормування праці ОСОБА_3 у термін до 30.04.2021 року наказано внести зміни до штатного розпису ВСП «Локомотивне депо Чернівці» на вилучення посади машиніста-інтруктора колони № 5 та надати на затвердження в Службу локомотивного господарства. Менеджеру з персоналу ОСОБА_4 - провести вивільнення працівника у відповідності до чинного законодавства України і надати у встановлені терміни інформацію в центр зайнятості, здійснити заходи щодо працевлаштування працівника у відповідності до чинного законодавства, ознайомити всіх причетних працівників під розпис (а.с. 10 т.1).

Підставою для видачі вищезазначеного наказу був складений 14 квітня 2021 року протокол оперативної наради під головуванням заступника директора виконавчого регіональної філії з управління персоналом та соціальної політики Кирди А.М. від 08 квітня 2021 року по розгляду питання щодо приведення фактичної чисельності машиністів-інструкторів до розрахункової, згідно з Нормативами чисельності машиністів - інструкторів, затвердженими наказом Укрзалізниці від 26.04.2010 №297-Ц (а.с. 11-15 т.1). Зокрема, було постановлено привести граничну штатну чисельність машиністів-інструкторів до відповідної чисельності, без прив`язки до територіальної віддаленості обертового депо від основного локомотивного, а саме локомотивне депо Чернівці 6 шт. од.

Протоколом від 19 квітня 2021 року наради при начальнику Локомотивного депо Чернівці на підставі проведеного аналізу кількості членів локомотивних бригад по колонах, аналізу проведеної роботи інструкторів-машиністів (лінійних) з початку 2021 року постановлено, що скороченню підлягає тільки інструктор-машиніст колони №5. Згідно даного протоколу по депо ухвалено видати наказ щодо скорочення однієї штатної одиниці машиніста-інструктора колони №5 та провести перезакріплення локомотивних бригад колони №5 по іншим колонам за інструкторами-машиністами (ТЧМІ) (а.с. 49-53).

В протоколі зокрема зазначено, що за специфікою роботи ТЧМІ поділяються на профільних (з навчання, автогальм, теплотехніки) та лінійних. Для лінійних ТЧМІ кількість локомотивних бригад у колоні встановлюється з урахуванням специфіки роботи депо та довжини дільниць обслуговування. В депо є 4 лінійних машиністи-інструктори а саме: в колоні №1 в якій працює 57 осіб, в колоні №2 з 55 осіб, в колоні №5 з 9 осіб, в колоні №6 з 56 осіб.

27 квітня 2021 року ОСОБА_1 повідомлено про скорочення посади машиніста-інструктора та ознайомлено з наказом про скорочення від 19 квітня 2021 року за №128. У порядку працевлаштування йому запропоновано наявні вакантні посади в депо, з якими ознайомитися у відділі кадрів. (а.с.9 т. 1).

Як вбачається з копії заяви від 29 квітня 2021 року, яка була подана начальнику ВСП «Локомотивне депо Чернівці» Гладію І.В. позивач просив про переведення його на одну з існуючих посад машиніста-інструктора локомотивних бригад у зв`язку з наявністю переважного права на залишення на роботі, відповідно до статті 42 КЗпП, а саме: наявність вищої освіти, 1 класу кваліфікації, безперервного стажу на даній посаді - 9 років та наявністю трьох утриманців (а.с. 17 т.1).

17 травня 2021 року ОСОБА_1 був ознайомлений з вакансіями, які наявні у Локомотивне депо Чернівці станом на 17 травня 2021 року, проте згоди не надав (а.с.60-61 т. 1).

Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

Кодекс Законів про працю визначає механізм захисту трудових прав працівників, що включає в себе, зокрема, право на працю, та визначає способи захисту прав працівників.

При цьому КЗпП України визначає право працівника оскаржити наказ про його звільнення.

Право власника або уповноваженого ним органу визначати чисельність працівників і штатний розпис закріплено у статті 64 ГК України, згідно з якою підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Частиною другою статті 65 ГК України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства.

При цьому саме втручання в господарську та іншу діяльність підприємства не допускається, крім випадків, передбачених законодавством України.

Згідно з правовими висновками, викладеними у постановах Верховним Судом від 16 січня 2018 року у справі № 519/160/16-ц (провадження № 61-312св17), від 06 лютого 2018 року у справі № 696/985/15-ц (провадження № 61-1214св18), суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельності працівників. Право визначати чисельність і штат працівників належить виключно власнику або уповноваженому ним органу, суд зобов`язаний тільки з`ясувати наявність підстав для звільнення.

Враховуючи зазначене, при вирішенні трудового спору щодо поновлення на роботі працівника, звільненого у зв`язку зі скороченням чисельності штату працівників, суд зобов`язаний перевірити наявність підстав для звільнення та дотримання відповідачем порядку вивільнення працівника за ініціативою власника або уповноваженого ним органу, зокрема, чи мало місце скорочення чисельності штату або чисельності працівників. Проте, суд не має права вирішувати питання про доцільність змін в організації виробництва та наступне скорочення штату працівників, а також наявність підстав для утворення інших структурних підрозділів та їх функціональне навантаження. Вирішення вказаних питань належить до виключної компетенції роботодавця (власника або уповноваженого ним органу).

Таким чином, питання щодо визначення структури підприємства чи установи, про зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників є складовою права на управління діяльністю підприємством, а тому при прийнятті наказу від 19 квітня 2021 року начальник ВСП «Локомотивне депо Чернівці» діяв у межах наданих йому повноважень, із дотриманням вимог закону. Більше того, вказаний наказ погоджений головою профспілкового комітету Локомотивного депо Чернівці.

Позовні вимоги про скасування цього наказу є неефективним способом захисту.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 451/706/18 (провадження № 61-17296св19) та від 25 березня 2021 року у справі № 336/394/19(провадження № 61-9356св20).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенню про скороченню посади машиніста-інстуктора колони №5 передувала оперативна нарада під головуванням заступника директора виконавчого регіональної філії з управління персоналом та соціальної політики Кирди А.М. від 08 квітня 2021 року, на якій вирішено привести граничну штатну чисельність машиністів-інструкторів у локомотивне депо Чернівці до 6 одиниць. За результатом наради від 19 квітня 2021 року при начальнику Локомотивного депо Чернівці, на якій проаналізовано кількість членів локомотивних бригад по колонах та проведена робота інструкторів-машиністів (лінійних) з початку 2021 року, вирішено, що скороченню підлягає саме посада машиніста-інструктора колони №5.

Отже, у відповідача фактично відбулись зміни в організації виробництва та праці, на підставі чого скорочено посаду машиніста-інструктора колони №5 у ВСП «Локомотивне депо Чернівці» в рамках приведення фактичної чисельності машиністів-інструкторів у локомотивних депо до розрахункової згідно з нормативами чисельності та проведено перезакріплення локомотивних бригад колони №5 по іншим колонам.

Разом з тим, позивач на підтвердження своїх вимог не надав суду доказів того, що наказ №128 від 19 квітня 2021 року є неправомірним та таким, що суперечить нормам трудового законодавства. Саме по собі посилання на те, що в наказі про скорочення, окрім посади зазначено також прізвище позивача, на думку колегії суддів, немає правового значення, оскільки скороченню підлягала посада машиніста-інструктора локомотивних бригад колони №5, яку займає тільки ОСОБА_1 . Відповідно навіть без вказівки на ПІБ позивача в наказі, тільки він був би повідомлений про скорочення.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що при проведенні звільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника.

Отже, такі дії є правом, а не обов`язком роботодавця. При цьому, якщо це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування). Тому у місцевого суду не було правових підстав досліджувати посилання позивача про його право на залишення на роботі в локомотивному депо на посаді машиніста-інструктора іншої бригади.

Оскільки ОСОБА_1 на час розгляду спору не звільнений, колегія приходить до висновку, що фактично його трудові права на даний час не порушені. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених (невизнаних або оспорюваних) прав, а не прав, які можливо будуть порушені в майбутньому.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, чим допустив неповне з`ясування обставин справи.

Таким чином, неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи й порушення норм матеріального та процесуального права відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду і ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 374, 376, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 24 листопада 2021 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» про скасування наказу відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного її тексту.

Суддя-доповідач: В.А. Девляшевський

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин

Повний текст постанови складено 17 лютого 2022 року.