Березівський районний суд Одеської області
17.02.2022
Справа № 494/52/22
Провадження № 2-о/494/17/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року Березівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Панчишина А.Ю.,

з участю секретаря Твердун Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Березівці справу за заявою ОСОБА_1 з участю заінтересованої особи: Розквітівської сільської об`єднаної територіальної громади про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Розквітівської сільської об`єднаної територіальної громади про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що він являється власником земельної ділянки АДРЕСА_1 . Дана земельна ділянка, відповідно до рішення виконкому Ставківської сільської ради №47 від 06.11.2001 року була передана йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На теперішній час заявник зазначає, що має намір укласти (продовжити) та здійснити державну реєстрацію договору оренди землі, однак не має такої можливості у зв`язку з тим, що мають місце розбіжності у написанні його прізвища: у паспорті записано ОСОБА_2 , а у кадастровому акті про право приватної власності- ОСОБА_3 . Вважає, що при перекладі його прізвища з російської мови на українську була допущена технічна помилка. Враховуючи наведене, просить встановити факт належності, ОСОБА_1 Державного акту на право приватної власності на землю ІV ОД №076869, виданого 22 березня 2002 року колишньою Ставківською, тепер Розквітівською сільською радою Березівського району Одеської області.

В судове засідання заявник не з`явився, був належним чином повідомлений про судовий розгляд.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про судовий розгляд.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання у зв`язку з неявкою сторін не здійснювалося.

Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ч. 2 ст.315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ставкове, Березівського району, Одеської області, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 14.07.2004 року Березівським РВ УМВСУ в Одеській області. Відповідно до паспорта його прізвище, ім`я та по-батькові є « ОСОБА_1 ».

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 ОСОБА_4 її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю ІV-ОД №076869 ОСОБА_1 згідно рішення виконкому Ставківської сільської ради Березівського району Одеської області від 06.11.2001 року за №42 передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,16 га., яка розташована на території Ставківської сільської ради, масив 37 ділянка 2.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 (вказано на російській мові) народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Військовий білет № НОМЕР_4 виданий ОСОБА_1 (вказано на російській мові).

Відповідно до трудової книжки № НОМЕР_5 від 01 вересня 1990 року вбачається, що така заповнена на ОСОБА_1 (вказано на російській мові), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На думку суду розбіжності в написанні прізвища заявника, які містяться в паспорті заявника та в Державному акті про право власності на землю та інших документах виникли через неправильний переклад прізвища з російської на українську мову і внаслідок цього виникла технічна помилка та враховуючи досліджені долучені заявником докази у суду немає сумніву що даний Державний акт про право власності на землю належить заявнику по справі ОСОБА_1 .

Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Розквітівська сільська об`єднана територіальна громада про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

У зв`язку з вказаним доводи заявника про приналежність йому Державного акту на права приватної власності на землю, є безсумнівними та підтвердженими.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі вищевикладеного, ст.ст.15,16 ЦК України, керуючись ст.ст., 4,5,7,12,13,81,89, 197,198,200,293-294, 315,316,318, 319 ЦПК України суд ,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 з участю заінтересованої особи Розквітівської сільської об`єднаної територіальної громади про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Державного акту на право приватної власності на землю ІV-ОД №076869, виданого 22 березня 2002 року колишньою Ставківською, тепер Розквітівською сільською радою Березівського району Одеської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів. Особи , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Суддя Панчишин А.Ю.