ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

16 лютого 2022 року

м. Харків

справа № 612/445/21

провадження № 22-ц/818/2233/22

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Котелевець А.В., Маміної О.В.

за участю секретаря Гармаш К.В.

учасники справи:

позивач: Харківська міська рада,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області та Лозівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права власності на земельну частку (пай), за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Близнюківського районного суду Харківської області від 18 листопада 2021 року, постановлену суддею Лобановською С.М., -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області та Лозівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права власності на земельну частку (пай).

Ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 13 вересня 2021 року відкрито провадження у справі.

Представник позивача ОСОБА_3 подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення іншої справи №612/270/21 за позовом ОСОБА_2 до Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку, яка наразі розглядається у Верховному Суді.

Відповідач Близнюківська селищна рада Лозівського району Харківської області звернувся до суду із клопотанням про закриття провадження у справі з підстав п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України посилаючись на те, що ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 09 червня 2020 року по справі №612/201/19 було прийнято відмову представника позивача від позову та закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Семенівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, треті особи: Близнюківська РДА Харківської області, ОСОБА_4 , про визнання права власності на земельну частку (пай).

Крім того, 29 червня 2021 року було задоволено їх клопотання та закрито провадження у справі №612/270/21 за позовом ОСОБА_2 до Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку, на підставі п. ч.1 ст.255 ЦПК України.

Ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 18 листопада 2021 року у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_3 про зупинення провадження по справі відмовлено.

Клопотання Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області про закриття провадження по цивільній справі задоволено.

Закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області та Лозівської районного державної адміністрації Харківської області про визнання права власності на земельну частку (пай), на підставі пункту 3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вказує на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції закриваючи провадження у справі дійшов помилкового висновку, що має місце повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонам, про той самий предмет і з тих самих підстав. Вказує, що у даній справі інші учасники справи ніж у справі №612/201/19.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки ухвалу суду оскаржується лише в частині закриття провадження у справі, тому в іншій частині ухвала суду колегіє не переглядається.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 уже двічі зверталася до суду із позовною заявою про той самий предмет спору і з тих самих підстав до Семенівської сільської ради Близнюківського району Харківської області. При цьому, повноваження щодо розпорядження земельними ділянками на території колишньої сільської ради на даний час здійснює Близнюківська селищна рада Лозівського району Харківської області внаслідок нової адміністративно-територіальної реформи.

Щодо долучення в якості відповідача Лозівської районного державної адміністрації Харківської області, то не вказує яким чином остання порушила її права та не зазначає зміст позовних вимог щодо вказаного відповідача.

Проте, погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено, що у серпні 2021 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області та Лозівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права власності на земельну частку (пай).

Із змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить суд визнати за нею, як за колишнім членом колективного сільськогосподарського підприємства «Побєда», право власності на земельну частку (пай) в розмірі 11,65 умовних кадастрових гектарів колишнього КСП «Побєда», яка розташована на території Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права.

Пунктом 3 частини 1 статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Встановлена цивільним процесуальним законом неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду законної сили, яке згідно ст.129-1 Конституції України та ст.18 ЦПК України є обов`язковим для усіх органів та осіб.

Таке повністю узгоджується із принципом юридичної визначеності, який є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права і відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності»). Європейський суд з справ людини у рішеннях від 25 липня 2002 року у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України», від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» зазначав, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності (визначеності), який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів, а сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи (рішення від 24 липня 2003 року у справі «Рябих проти Росії», заява №52854/99).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04грудня 2019року у справі №917/1739/17 (провадження№ 12-161гс19 ) вказано, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту права або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2 зверталася до суду з позовом до Семенівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, треті особи: Близнюківська РДА Харківської області, ОСОБА_4 , про визнання права власності на земельну ділянку частку (пай), в якому просила суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай) в розмірі 11,65 умовних кадастрових гектарів колишнього КСП «Побєда», яка розташована на території Семенівської сільської ради Близнюківського району Харківської області.

Ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 09 червня 2020 по справі №612/201/19, яка набрала законної сили 07 серпня 2020 року, було закрито провадження у справі у зв`язку з відмовою представника позивача від позову. Сторонам було роз`яснено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

У подальшому ОСОБА_2 зверталася до суду з позовом до Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку, в якому просила суд визнати за нею, як за колишнім членом колективного сільсько-господарського підприємства «Победа», право власності на земельну частку (пай) в розмірі 11,65 умовних кадастрових гектарів колишнього КСП «Победа», яке було розташоване на території Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області.

Ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 29 червня 2021 року по справі №612/270/21, яка постановою Харківського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року була залишена без змін, провадження у справі закрито з підстав п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України. Наразі зазначені судові рішення оскаржуються у Верховному Суді.

Отже, з викладеного вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово зверталася до суду з позовом про визнання за нею права власності на земельну частку (пай) в розмірі 11,65 умовних кадастрових гектарів колишнього КСП «Победа», провадження у справах з розгляду цих позовних вимог було закрито.

У даній справі предметом спору також є земельна частка (пай) в розмірі 11,65 умовних кадастрових гектарів колишнього КСП «Победа».

Разом з тим, коло учасників сторін у даній справі відрізняється від кола учасників у справах №№612/201/19, 612/270/21.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч.1 ст.48 ЦПК України).

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що право визначення кола відповідачів у справі належить виключно позивачу.

Зокрема, у даній справі позивачем визначено у якості співвідповідача Лозівську районну державну адміністрацію Харківської області, якою, на думку позивача, також порушуються права останнього, яка не була визначена (залучена) в якості відповідача у справах №№612/201/19, 612/270/21.

Зазначене вище, виключає тотожність позову у даній справі з позовами, які були предметом розгляду у справах №№612/201/19, 612/270/21.

Висновки суду першої інстанції, що ОСОБА_2 , пред`являючи позов до Лозівської районного державної адміністрації Харківської області, не вказує яким чином Лозівська районна державна адміністрація Харківської області порушила її права та не зазначає зміст позовних вимог щодо вказаного відповідача; долучення Лозівської районного державної адміністрації Харківської області в якості відповідача у поданій позовній заяві є намаганням ОСОБА_2 змінити суб`єктний склад суду для уникнення наслідків закриття провадження, викладених у ч. 2 ст. 256 ЦПК України є помилковими.

Відповідно до положень п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, на яку посилається суд першої інстанції, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Разом з тим, частиною 1 статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, суд першої інстанції встановивши, що позовна заява не відповідає вимогам п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України не позбавлений був можливості залишити позовну заяву без руху із надання строку для усунення недоліків позовної заяви.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі з підстав п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України є передчасним.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена без дотримання норм процесуального права і наявні підстави для її скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.372, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Близнюківського районного суду Харківської області від 18 листопада 2021 року в частині закриття провадження у справі скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК.

Повний текст ухвали складено 17 лютого 2022 року.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

А.В. Котелевець