Справа № 489/5169/21
Номер провадження 2/489/348/22
РІШЕННЯ

Іменем України

21 лютого 2022 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Губницького Д. Г.

при секретарі - Савченкові С. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Друга Миколаївська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 право власності на 1/3 (одну третю) від 83/100 житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи позов тим, що після смерті батька і матері відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на 83/100 житлового будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Спадщину після смерті батька він прийняв відповідно до п. 1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР від 1963 року, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Для оформлення свідоцтва про право на спадщину він звернувся до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори.

07.06.2021 р. та 05.07.2021 р. нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 (одну третю) частку в спадщині від 83/100 часток в праві спільної часткової власності на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 07 грудня 1973 року за реєстровим № 4-8041, право власності на 83/100 частки зареєстровано в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 25 грудня 1973 року за № 8190.

Причиною відмови стало те, що відповідно Договору купівлі-продажу, посвідченого 07 грудня 1973 року за реєстровим № 4-8041, право власності на 83/100 (вісімдесят три сотих) частки зареєстровано в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 25 грудня 1973 року за № 8190 за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без визначення часток за кожним. Тому позивач був змушений звернутись до суду.

Представник позивача подала заяву про розгляд справи у його відсутність, а позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з`явився, надали заяви про те, щоб справу слухати за їх відсутність, позовні вимоги визнають, просять позов задовольнити.

Представник третьої особи до суду не з`явився. Про дату, час та місце був повідомлений належним чином клопотань не надавав.

Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В справі немає доказів про перебування померлих у шлюбі. Відповідно до наявних в справі копій свідоцтв про народження померлі є батьками по відношенню до позивача та ОСОБА_2 , доказів такого відношення померлих до ОСОБА_3 в справі немає.

Після їх смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на 83/100 житлового будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . (згідно копій спадкових справ), яка належала їм на праві спільної сумісної власності.

Спадщину після смерті батька ОСОБА_1 прийняв відповідно до п. 1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР від 1963 року, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (згідно копій спадкових справ).

07.06.2021 р. та 05.07.2021 р. нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 (одну третю) частку в спадщині від 83/100 часток в праві спільної часткової власності на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 07 грудня 1973 року за реєстровим № 4-8041, право власності на 83/100 частки зареєстровано в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 25 грудня 1973 року за № 8190.

Причиною відмови стало те, що відповідно Договору купівлі-продажу, посвідченого 07 грудня 1973 року за реєстровим № 4-8041, право власності на 83/100 (вісімдесят три сотих) частки зареєстровано в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 25 грудня 1973 року за № 8190 за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без визначення часток за кожним.

Вбачається, що померлі набули права власності відповідно Договору купівлі-продажу, посвідченого 07 грудня 1973 року за реєстровим № 4-8041, право власності на 83/100 (вісімдесят три сотих) частки зареєстровано в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 25 грудня 1973 року за № 8190 за ОСОБА_4 та ОСОБА_7 без визначення часток за кожним, тобто за змістом ст. 112 ЦК УРСР 1963 у спільну власність.

Спадкування позивачем після смерті батька ОСОБА_4 відбувалося за правилами ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, оскільки він фактично вступив у володіння спадковим майном. Спадкування ним після смерті матері ОСОБА_9 відбулося вже за правилами ЦК України шляхом прийняття спадщини.

Предметом спадкування позивача після смерті батьків є рівні частки у праві власності співвласників на житловий будинок, оскільки підстав для відходу від принципа рівності прав співвласників суд не вбачає.

У позасудовому порядку це зробити неможливо, оскільки частки за життя спадкодавців не встановлені. Зауваження постанови нотаріуса про не підтвердження факту прийняття спадщини спадкоємцями суд вважає не доведеними - позивач та відповідач ОСОБА_2 мали зареєстроване місце проживання за місцем проживання батьків (за їх життя), а останній на додачу ще й позов визнав.

В межах позовних вимог позов підлягає задоволенню частково. Позов до ОСОБА_3 через відсутність доказів її належності до спадкоємців не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 258, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частово.

Визнати в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 право власності на 83/300 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволені інших позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Інформація про сторони:

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа:

Друга миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, місцезнаходження: м. Миколаїв, пр. Миру, 46/1, .

Повний текст рішення виготовлений 21.02.2022 року.

Суддя Д. Г. ГУБНИЦЬКИЙ