Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/785/20

2/330/10/2022

"08" лютого 2022 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Федорець С.В.

при секретарі - Павленко Н.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (місце знаходження: 01001, Україна, м. Київ, вулиця Грушевського, буд. 1Д, ) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом адвоката Діденко Володимира Євгеновича (адреса: Україна, Запорізька область, м. Мелітополь, проспект Богдана Хмельницького, буд. 43), який діє в інтересах ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (місце знаходження: 01001, Україна, м. Київ, вулиця Грушевського, буд. 1Д, ) про стягнення безпідставно набутих грошей, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, за наступними підставами.

ОСОБА_1 звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 31.05.2010 року. Цією заявою, як вказує позивач, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Розмір кредитного ліміту був збільшений до 15000,00 гривень. Також позивач зазначає про те, що в редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 року, починаючи з 181 дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від неповернутого в строк кредиту на підставі ч. 2 статті 625 ЦК України, які встановлені у розмірі 86,4 % від простроченої суми заборгованості для картки «Універсальна», у розмірі 84,0 % - для картки «Універсальна Голд». У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач, за посиланнями позивача, станом на 31.03.2020 року має заборгованість 52959 гривень 08 копійок, яка складається з наступного: 20329,16 гривень заборгованість за тілом кредиту, 7306,44 гривень заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 ЦК України, 22325,43 гривень нарахована пеня, 500,00 гривень штраф (фіксована частина), 2498,05 гривень штраф (процентна складова).

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 31.05.2010 року у розмірі 52959 гривень 08 копійок, яка складається з наступного: 20329,16 гривень заборгованість за тілом кредиту, 7306,44 гривень заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 ЦК України, 22325,43 гривень нарахована пеня, 500,00 гривень штраф (фіксована частина), 2498,05 гривень штраф (процентна складова), та судові витрати у розмірі 2102 гривні 00 копійок судового збору.

Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якій позов не визнано в повному обсязі та зазначено, що, по-перше, на картковому рахунку відповідача було встановлено кредитний ліміт у розмірі 15000 гривень, тому тіло кредиту не може перевищувати цієї суми. Також у позові не зазначено період, за який нарахована пеня у розмірі 22325,43 гривень. По-друге, звертається увага на те, що у заяві б/н від 31.05.2010 року, підписаній відповідачем, не зазначено вид банківської послуги, яку йому буде надано, та процентна ставка за користування кредитними коштами. Також немає доказів того, що саме з наданими позивачем Умовами і Правилами надання банківських послуг був ознайомлений відповідач під час підписання заяви.

Крім того, представник відповідача вказує на те, що позивачем надано відомості про видачу відповідачеві чотирьох банківських карток, дві з яких мають однаковий номер, проте різні дати видачі та кінцевого терміну дії. З виписки по картковому рахунку відповідача вбачається, що станом на 06.12.2013 року в нього жодної заборгованості перед позивачем не було. При цьому, відповідачем дійсно у вересні 2017 року було отримано нову кредитну картку з номером НОМЕР_2 , проте картки з таким же номером у травні 2017 року відповідач не отримував. При цьому, 01.05.2017 року на картці відповідача було збільшено кредитний ліміт до 15000 гривень і 01.05.2017 року 14560 гривень було перераховано ОСОБА_2 , якого, як стверджує відповідач він не знає. Таким чином, представник відповідача вважає, що заборгованості відповідача перед позивачем по кредиту немає, доказів на підтвердження заявленої заборгованості не надано, а заборгованість створена внаслідок шахрайських дій, тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Позивачем до суду було надано відповідь на відзив, в якому зазначає, що виписка по картковому рахунку відповідача є належним доказом заявлених позовних вимог, стороною відповідача розрахунок не спростований, котррозрахунку надано не було. З приводу картки з номером НОМЕР_2 позивач зазначає, що 25.07.2017 року є датою випуску картки, а 27.09.2017 року дата її видачі відповідачеві. Також позивач вважає, що позовні вимоги є цілком обгрунтованими, натомість доводи відповідача жодним чино не підтверджені. Враховуючи наведене, позивач на задоволенні позову наполягає.

Крім того, відповідачем за первісним позовом ОСОБА_1 було подано зустрічний позов про стягнення безпідставно набутих коштів з наступних підстав. Так, ОСОБА_1 вказує, що дійсно, 31.05.2010 року він звернувся до ПриватБанку з метою отримання кредитної картки, яку йому було надано за його заявою та якою він користувався до 06.12.2013 року. Станом на цю дату він повністю здійснив розрахунок за кредитом, та надав до Банку заяву з проханням закрити кредитний картковий рахунок. Проте, у 2017 році він дізнався про існування заборгованості перед банком та 27.05.2017 року отримав у банку нову кредитну картку з метою погашення заборгованості і став перераховувати на неї грошові кошти. Загалом, він здійснив на користь банку виплати на суму 11390,21 гривень. Потім, запідозривши, що став жертвою шайхрайської схеми, припинив виплати і у 2021 році отримав позов та додатки, з яких вбачалося, що 01.05.2017 року він нібито здійснив переказ коштів у сумі 14560 гривень ОСОБА_2 , якого ОСОБА_1 не знає і ніяких коштів йому не перераховував.

На підставі викладеного, відповідач за первісним позовом просить стягнути на його користь безпідставно отримані від нього Банком грошові кошти у сумі 11390,21 гривень та понесені ним судові витрати у розмірі 10000 гривень.

Позивачем було надано відзив на зустрічний позов, в якому зустрічний позов не визнано повністю з тих підстав, що були зазначені у відповіді на відзив, посилаючись також на те, що відповідачем у добровільному порядку погашалася заборгованість перед банком, жодних шахрайських схем у діях банку не було, а на підтвердження отримання відповідачем карток, зазначених у довідці банку, позивачем надано фотографії відповідача та підписані ним копії паспорту. Таким чином, заявлені відповідачем вимоги у зустрічному позові позивач вважає, недоведеними і необгрунтованими, вказує, що відповідачем не було надано доказів на підтвердження своїх вимог. З огляду на зазначене, позивач за первісним позовом просить у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Представник позивача надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Представник позивача зазначив, що наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач до судового засідання не з`явився, представник відповідача надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як зазначає позивач, відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, задля чого подав позивачеві заяву № б/н від 31 травня 2010 року (а.с. 15).

Як вбачається з наданої Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки та Довідки про надані відповідачеві кредитні картки (а.с. 13-14), Банком на підставі Договору надання банківських послуг було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі 1000 гривень, цей кредитний ліміт у подальшому було збільшено до 15000 гривень.

Даний Кредитний договір складається, як вказує позивач, з Анкети-Заяви Позичальника, Умов та правил надання банківських послуг(а.с. 15-46).

На підтвердження факту несвоєчасного погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором та наявність у зв`язку з цим заборгованості перед позивачем за тілом кредиту у розмірі 20329,16 гривень позивачем надано виписку по картковому рахунку відповідача (а.с. 10-12).

Проте, з цієї виписки вбачається, що кредитний ліміт відповідача збільшувався за рахунок списання банком страхових платежів та відсотків за використання кредитного ліміту.

Крім того, судом звертається увага на те, що, згідно до виписки, в період з 01.07.2017 року по 01.09.2017 року списання проводилося з банківської картки з номером НОМЕР_3 , термін дії якої, у відповідності до наданої Банком довідки (а.с. 14), сплив у лютому 2014 року.

Також цілком доречними є доводи відповідача про те, що, як вбачається з цієї ж довідки, позивачеві було видано дві картки з однаковими номерами НОМЕР_2 , але з різними датами видачі.

При цьому, посилання позивача на те, що 27.05.2017 року є датою випуску картки, а 27.09.2017 року дата її видачі відповідачеві, жодним чином не підтверджені і у довіжці банку (а.с. 14) такі дані не відображені.

Доказів, на спростування доводів відповідача про ненадання йому картки з таким номером у травні 2017 року позивачем надано не було, з документів, наданих представником позивача, взагалі не вбачається дат, коли проводилася видача карток відповідачеві (на фото немає жодних дат та козначень, з наданих копій неможливо встановити дати підписів відповідачем копій паспорту а.с. 91-94, 192-193).

При цьому, у наданих позивачем Умовах та Правилах надання банківських послуг, на які посилається позивач, відсутнє поняття «тіло кредиту» та порядок його формування. Однак, у п. 1.1.1.45 визначено, що кредитний ліміт розмір грошових коштів, наданих Банком Клієнтові на строк, обумовлений у договорі, на умовах платності та повернення.

Посилання позивача на те, що за домовленістю з клієнтом Банк збільшує розмір тіла кредиту за рахунок списання обов`язкових платежів, жодним чином, на думку суду, не підтверджені.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що позивачем не доведено, яким чином було нараховано заборгованість за тілом кредиту у розмірі 20329,16 грн, враховуючи розмір кредитного ліміту, який не перевищує 15000 грн.

Крім того, позивачем до стягнення заявлена сума 7306,44 гривень заборгованість по відсотках, нарахованих на прострочений кредит згідно статті 625 ЦК України.

При цьому, в обґрунтування такого нарахування, позивач посилається на те, що в редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 року, згідно до п. 2.1.1.2.12, починаючи з 181 дня з моменту порушення зобов`язання клієнтом з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від неповернутого в строк кредиту на підставі ч. 2 статті 625 ЦК України, які встановлені у розмірі 86,4 % від простроченої суми заборгованості для картки «Універсальна», у розмірі 84,0 % - для картки «Універсальна Голд».

Проте, жодних даних у письмових доказах, наданих позивачем, щодо виду кредитної картки, наданої відповідачеві (окрім першої), не міститься, тому неможливо встановити, у якому саме розмірі узгоджені, у відповідності до ч. 2 статті 625 ЦК України, проценти у разі порушення зобов`язання 86,4% або 84%.

Також судом враховується те, що нарахування відсотків у відповідності до правил статті 625 ЦК України здійснюється після спливу строку кредитного договору, який відповідає строку дії кредитної картки.

З довідки ж, наданої позивачем, вбачається що станом на 31.03.2020 року (дата, на яку зроблено розрахунок заборгованості позивачем), строк дії кредитної картки НОМЕР_2 , виданої відповідачеві 27.09.2017 року, не сплив (спливає, у відповідності до довідки, у травні 2021 року).

Крім того, суд також звертає увагу на те, що у Умовах та Правилах надання банківських послуг, доданих до позову, відсутні жодні відомості щодо розміру та умов нарахування пені. При цьому, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь пеню у розмірі 22325,43 гривень, проте жодним чином у позовній заяві цю суму не обґрунтовує та не надає на її підтвердження жодного доказу.

Цілком обгрунтованими при цьому є доводи відповідача про те, що з наданого позивачем розрахунку не вбачається, за який період нарахована пеня.

Щодо заявленої Банком вимоги про стягнення штрафів, то, згідно до позовної заяви, штрафи розраховані на підставі п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, проте, ті Умови та Правила, що були надані позивачем, та про які позивач стверджує, що саме з ними був ознайомлений відповідач при підписанні кредитного договору, такого пункту взагалі не містять.

Так, у даному випадку правовідносини, що склалися між сторонами, ґрунтуються на вимогах статей 526, 299, 625, 1049, 1054 ЦК України.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Щодо вимог, заявлених за зустрічним позовом, то суд враховує наступне.

Так, відповідач стверджує, що грошові кошти у сумі 14560,00 гривень 01.05.2017 року ним з його рахунку не перераховувалися ОСОБА_2 , а це були шахрайські дії невідомих осіб.

Проте, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження цих доводів, він не звернувся з цього приводу до правоохоронних органів, натомість звернувся до Банку і отримав нову картку, з якої у добровільному порядку, як зазначає сам відповідач і як випливає з наданої виписки по його картковому рахунку, перераховував грошові кошти Банку.

Таким чином, твердження відповідача про безпідставне отримання суми 11390,21 гривень Банком належними та допустимими доказами підтверджені не були.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За ст. 89 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналіз вищевикладеного дає підстави для висновку, що необхідно винести рішення - про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, також не підлягає задоволенню зустрічний позов відповідача.

Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню на користь позивача з відповідача не підлягають судові витрати по оплаті судового збору, оскільки у задоволенні позовних вимог повністю відмовлено. Також не підлягають стягненню на користь відповідача понесені ним судові витрати, оскільки судом зроблено висновок про необхідність відмови у задоволенні зустрічного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 141, 264, 265, 274-279 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 599, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (місце знаходження: 01001, Україна, м. Київ, вулиця Грушевського, буд. 1Д, ) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

У задоволенні зустрічного позову адвоката Діденко Володимира Євгеновича (адреса: Україна, Запорізька область, м. Мелітополь, проспект Богдана Хмельницького, буд. 43), який діє в інтересах ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (місце знаходження: 01001, Україна, м. Київ, вулиця Грушевського, буд. 1Д, ) про стягнення безпідставно набутих грошей, - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Запорізького апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення у той же строк з дня отримання копії рішення.

Повне мотивоване рішення виготовлено 18.02.2022 року.

Суддя: Світлана ФЕДОРЕЦЬ