Справа № 676/7368/21
Номер провадження 2/676/781/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ(заочне)

15 лютого 2022 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Авансар", треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайловач, приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Лабчук Роман Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Авансар" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, вказавши третіми особами приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчук Р.М. В обгрунтвання позовних вимог позивач вказує, що 28.05.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріа округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 68149 стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія Авансар» заборгованості в розмірі 29511 грн. 59 коп. за кредитним договором (у формі заяви-приєднання) № 200509887 від 20.04.2016 укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр». У подальшому, на підставі вказаного виконавчого напису 17.11.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Лабчуком Р.М. відкрито виконавче провадження № 67227681, про що їй стало відомо після отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження та копії виконавчого напису. Позивач ввважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню оскільки: відсутні підстави вважати суму боргу безспірною так як згідно умов кредитного договору їй надано 10000,00 грн. кредиту, нею частково кредитні кошти повернуто що підтверджується копіями квитанцій, в той же час у виконавчому написі зазначена заборгованість за тілом кредиту в сумі 12303 грн. 55 коп.; жодних правовідносин у неї з ТОВ «Фінансова компанія Авансар», ТОВ «Фінансова кампанія «Фагор», ТОВ «Фінансова кампанія «Плеяда», не було і немає; жодного повідомлення про укладення (а тим паче для погодження змісту) договору відступлення прави вимоги № 18/05/2018-3 від 18.05.2018 року від ТОВ «Фінансова кампанія «Фагор» до ТОВ «Фінансова компанія Авансар», договору відступлення права вимоги від ТОВ «Фінансова кампанія «Фагор» до ТОВ «Фінансова кампанія «Плеяда» та договору відступлення права вимоги від первісного кредитора ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» до ТОВ «Фінансова кампанія «Плеяда» не отримувала і ніколи з ними не була ознайомлена; у виконавчому написі нотаріус пропонує задовольнити вимоги ТОВ «Фінансова компанія Авансар» за період з 20.04.2016 року по 01.06.2020 року, хоча відступлення права вимоги від ТОВ «Фінансова кампанія «Фагор» до ТОВ «Фінансова компанія Авансар» відбулось відповідно до договору № 18/05/2018-3 від 18.05.2018 року; нарахування простроченої заборгованості по процентах за час після спливу визначеного договором строку кредитування є неправомірним як і нарахування пені та інших виплат, в т.ч. комісії; постановою Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 зазначено що, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Позивач просить суд винести рішення яким: визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 28.05.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за№ 68149 про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» заборгованості таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача судові витрати по справі. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити. Представник позивача подав суду також клопотання про стягнення з відповідача понесених судових витрат, в т.ч. витрат на правову допомогу в розмірі 9500,00 грн., докази направлення копії клопотання відповідачу.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі, на підставі наявних в справі доказів, із винесенням заочного рішення по справі, оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в своїй заяві до суду.

Треті особи в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялися судовими повістками, причини неявки суду не повідомили, письмові пояснення по справі суду не подали. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без їх участі.

Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

20.04.2016 р. позивачем шляхом підписання заяви-приєднання № 200509887 було укладено з ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» кредитний договір(а.с.10). Згідно умов кредитного договору було встановлено розмір кредиту 10000,00 грн., строк дії кредитного договору 20.04.2019 р., щомісячний процент за користування кредитом 3,49% в місяць, комісія за надання кредиту 2303,55 грн.

28 травня 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, вчинено виконавчий напис № 68149 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія Авансар», якому ТОВ «Фінансова компані «Фагор» відступлено право вимоги на підставі договору Факторингу № 18/05/2018-3 від 18.05.2018 р., якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» відступлено право вимоги на підставі договору відступлення права вимоги(договору Факторингу) № 3 від 22.05.2016 р., якому в свою чергу ТОВ «Кредитно-Інвестиційний центр» на підставі договору відступлення права вимоги № 2204 від 22.04.2016 р., відступлено право вимоги за кредитним договором № 200509887 від 20.04.2016 р., укладеного між ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» та ОСОБА_1 . Згідно виконавчого напису з позивача на користь відповідача стягнуто за період з 20.04.2016 р. по 01.06.2020 р. включно: 12303,55 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 15458,04 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 900,00 грн. заборгованість за нарахованою пенею, плату за вчинення виконавчого напису. Загальний розмір стягнутої заборгованості становить 29511,59 грн.(а.с.9).

Згідно зі ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині "а після слів "заставлене майно" доповнити словами "(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)"; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: "11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу", п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.". Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом): «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Оскаржуваний виконавчий напис було вчинено після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. При цьому суд враховує правову позиція висловлену у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17.

Крім цього суд враховує, що підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог до боржника.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів підтверджуючих розмір заборгованості позивача по кредитному договору. В той же час із змісту виконавчого напису видно, що в порушення вимог ч.2 ст. 1050 ЦК України стягнення відсотків за користування кредитом проводиться за період з 20.04.2016 р. по 01.06.2020 р., тобто після строку дії кредитного договору № 200509887 від 20.04.2016 р.,яким встановлено строк 36 місяців, по 20.04.2019 р.

З врахуванням наведеного оскільки стягнута за виконавчим написом сума заборгованості по кредитному договору не відповідає умовам кредитного договору, фактично нотаріусом задоволено необґрунтовані вимоги відповідача до боржника, виконавчий напис вчинено з порушенням діючого законодавства регламентуючого порядок його вчинення, а тому позов підлягає до задоволення.

Що ж стосується витрат на правову допомогу, то суд враховує положення ст.137 ЦПК України відповідно до якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Ч.4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В обгрунтування вимог про стягнення витрат на правову допомогу представником позивача надано суду: копію договору № 99/21 про надання правової допомоги від 30.11.2021 р., акт приймання-передавання робіт(послуг) правової(правничої) допомоги від 21.01.2022 р. відповідно до договору № 99/21 про надання правової допомоги від 30.11.2021 р., рахунок-фактуру № 22/01/2022 від 21.01.2022 р.

Відповідачем до суду клопотань про зменшення витрат на правову допомогу не подано.

Враховуючи складність справи, ціну позову та значення справи для позивача, зміст та обсяг наданих представником адвокатом позивачу послуг, які зазначені в акті виконаних робіт від 21.01.2022 р.(а.с.24), на переконання суду, вимоги представника позивача в частині стягнення витрат на правову допомогу, враховуючи що позов підлягає до задоволення, підлягають до задоволення в повному обсязі також.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 18, 258, 610, 611 ЦК України, законом України «Про нотаріат», ст.ст. 13, 76, 81, 137, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України,

ухвалив:

позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 28.05.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за№ 68149 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» заборгованості 29511,59 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» (; місцезнаходження: Кулрявський узвіз, 5-Б, офіс 501/1, м.Київ, 04053) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: 908,00 грн. судового збору, 9500,00 грн. витрат на правову допомогу.

Відповідач має право подати до суду заяву про перегляд заочного рішення в порядку встановленому ст.ст.284-285 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення позивачем, третіми особами може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення суду виготовлено 18.02.2022 р.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В