Справа № 333/1027/22
Провадження № 2-о/333/82/22
РІШЕННЯ

Іменем України

16 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Кулик В.Б.,

присяжних Мількова К.В.,

Ситник О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кари Н.Ю.,

прокурора Полєжаєвої В.В.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

лікаря-психіатра Пономаренко В.С.,

законного представника ОСОБА_2 ,

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у режимі відеоконференції, цивільну справу за заявою медичного директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради Судовської Т.Г. про госпіталізацію у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Медичний директор КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР Судовська Т.Г звернулася до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_3 , посилаючись на те, що остання знаходилась на стаціонарному лікуванні в закладі з надання психіатричної допомоги з 02.12.2018 року по 20.02.2019 року з діагнозом «Гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії». В клінічній картині були наявні маячні ідеї впливу та відношення. Повторна госпіталізація відбулася у 2020 році, була пов`язана з тим що, ОСОБА_3 перестала готувати їжу, відчувала страхи, виказувала маячні ідеї відношення та впливу. Виставлявся діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, епізодичний перебіг, параноїчний синдром». Після виписки підтримуючу терапію не приймала, до лікаря-психіатра не зверталась.

Теперішня госпіталізація пов`язана з погіршенням психічного стану пацієнтки протягом останнього тижня: заявила, що квартиру пограбували, боялась знаходитися там одна, повідомляла батьку, що її хтось хоче вбити, диявол чи дияволиця, виявляла агресію до батька, вдарила його. Доставлена спеціалізованою психіатричною бригадою швидкої медичної допомоги до приймального відділення, де була оглянута черговим лікарем, який встановив, що ОСОБА_3 страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїчної шизофренії, параноїдний синдром, психомоторне збудження. Згоду на госпіталізацію не надала, у зв`язку з чим госпіталізована у примусовому порядку як така, що представляє небезпеку для оточуючих.

15.02.2022 оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що ОСОБА_3 страждає тяжким психічним розладом у формі шизофренії, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу, афективно-маячний синдром. За своїм психічним станом є небезпечною для оточуючих. Відповідно до ст..14 Закону України «Про психіатричну допомогу» госпіталізація у примусовому порядку доцільна. Обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву.

Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_3 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Лікар психіатр у судовому засіданні зазначив, що пацієнтка страждає тяжким психічним розладом у формі шизофренії, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу, афективно-маячний синдром. За своїм психічним станом є небезпечною для оточуючих. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» госпіталізація у примусовому порядку доцільна. Обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару.

ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала, пояснивши, що згодна лікуватися.

Законний представник ОСОБА_2 у судовому засіданні просив суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_3 , пояснив, що стан здоров`я його доньки погіршився через те, що вона підтримуючу терапію вдома не приймає.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, його законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Згідно з заяви ОСОБА_2 , останній просить госпіталізувати його доньку ОСОБА_3 у зв`язку із погіршенням її психічного стану, за останній тиждень заявила, що квартиру пограбували, боялась знаходитися там одна, повідомляла батьку, що її хтось хоче вбити, виявляла агресію до батька, вдарила його.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів від 15.02.2022 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на тяжкий психічний розлад у формі тяжкого психічного розладу у формі шизофренії, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу, афективно-маячний синдром.

Згідно з ч. 2-4 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.

При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону.

Оскільки хвора становить небезпеку для себе та оточуючих, згоду на лікування не дала, їй рекомендовано примусову госпіталізацію згідно зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Отже, зважаючи на досліджені судом обставини справи, а саме те, що компетентною комісією лікарів-психіатрів у ОСОБА_3 виявлено психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми, епізодичний тип перебігу, афективно-маячний синдром, а також встановлення фактів про те, що хвора становить небезпеку для себе та оточуючих, пояснень інших учасників, суд доходить остаточного висновку, що наявні обов`язкові з огляду на ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» підстави для ухвалення рішення про надання особі психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди, така госпіталізація є доцільною та відповідає її інтересам, тому заяву слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 263-265, 293-294, 341-342 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву медичного директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради Судовської Т.Г. про госпіталізацію у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до психіатричного закладу Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 6.

Відповідно до ст. 342 ЦПК України дане рішення є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.02.2022 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик

Присяжні К.В. Мільков

О.В. Ситник