Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/421/20
Провадження №8/433/1/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2022 року Троїцький районний суд Луганської області

в складі: головуючого - судді Суського О.І.,

за участю секретаря судового засідання Кіян А.М.,

представника позивача Малика Д.О.,

представника відповідача Наумова Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Троїцьке цивільну справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ» про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ» про стягнення заборгованості з орендної плати, розірвання договору оренди землі та скасування державної реєстрації договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 28 січня 2021 року № 433/421/20 позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ» про стягнення заборгованості з орендної плати, розірвання договору оренди землі та скасування державної реєстрації договору оренди землі було задоволено у повному обсязі. Стягнуто із товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ» на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати за 2017, 2018 та 2019 роки в розмірі 13 711 (тринадцять тисяч сімсот одинадцять) гривень 70 (сімдесят) копійок. Розірвано договір оренди землі від 05 листопада 2008 року, укладений між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ», предметом якого є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,5277 га, кадастровий номер земельної ділянки :06:003:0059, зареєстрований у Відділі Держгеокадастру у Троїцькому районі Луганської області 02 лютого 2016 року. Скасовано запис про реєстрацію речового права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, здійснених на підставі договору оренди землі від 05 листопада 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ», предметом якого є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,5277 га, кадастровий номер земельної ділянки :06:003:0059, зареєстрований у Відділі Держгеокадастру у Троїцькому районі Луганської області 02 лютого 2016 року. Стягнуто із товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на загальну суму 2522 (дві тисячі п`ятсот двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ» звернулося до суду із заявою про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами, яка обґрунтована тим, що при ухвалені вищезазначеного рішення судом не було досліджено ключових документів у якості доказів по справі, які б могли змінити хід справи, а саме у зв`язку із складністю передачі документів з тимчасово окупованої території вже після ухвалення судом рішення по справі до товариства була передана від колишніх засновників розписка ОСОБА_1 про отримання коштів за вказаним договором оренди. Таким чином, після постановлення рішення по справі, стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути відомі під час розгляду цієї справи. Такими обставинами є наявність розписки ОСОБА_1 , в якій вказано, що останній отримав грошові кошти за спірну земельну ділянку в сумі 30 000 гривень від засновника товариства. При чому ОСОБА_1 в розписці вказує, що це він отримав орендну плату за весь період укладення договору в повному обсязі. Вищевикладені обставини мають значення для вирішення справи і є істотними для постановлення правильного рішення у справі, так як на їх підставі можна зробити висновок про відсутність заборгованості за договором оренди земельної ділянки. Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ» просить суд скасувати рішення суду у зв`язку із вказаними нововиявленими обставинами та призначити справу до нового розгляду.

Представник відповідача адвокат Наумов Д.С. у судовому засіданні підтримав заяву про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами з викладених в ній підстав. Вказав, що на даний час у підприємства наявна розписка, згідно якої ОСОБА_1 отримав орендну плату згідно договору оренди спірної земельної ділянки наперед. Вказана обставина є нововиявленою і вона не була відома суду при ухвалені рішення. ОСОБА_1 на протязі більше десяти років не висував жодних претензій до товариства з приводу спірної земельної ділянки та сплати орендної плати, що свідчить про його обізнаність щодо отримання наперед орендної плати згідно договору оренди землі. Просить суд задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував проти задоволення зазначеної заяви, оскільки розписки, на яку посилається відповідач у заяві, він не писав. Орендну плату він не отримував, долею земельної ділянки не цікавився, так як йому виплатили одноразову суму за підписання договору оренди і пояснили, що більше за договором оренди він коштів не отримає. За отримання вказаних коштів він ніде не розписувався. На запитання представника відповідача відповів, що все ж таки отримав у якості орендної плати 15 000 гривень, однак вказані кошти включали весь строк договору оренди, тобто 49 років. Просить суд відмовити у задоволенні заявлених вимог.

Представник позивача адвокат Малик Д.О. вважає, що вимоги зазначеної заяви про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами є безпідставними, а ті обставини, на які посилається відповідач, не є нововиявленими. Орендна плата за оренду земельної ділянки повинна вноситися згідно умов договору оренди землі, а не цілою частиною і наперед, так як норми чинного законодавства не передбачають вказаного. Вказує, що ОСОБА_1 не зрозумів питання представника відповідача стосовно отримання орендної плати за договором оренди землі, а тому його відповіді не слід враховувати судом. Зміст та структура розписки не відповідає встановленим до неї вимогам, а жодного доказу, який би підтверджував факт передачі грошей, немає. Також відповідачем не сплачувалися податки, які останній повинен сплачувати при нарахуванні орендної плати. Позивач мав право не вимагати від відповідача сплати орендної плати, так як це є його правом, а не обов`язком. Просить суд відмовити у задоволенні заявлених вимог.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що був засновником та виконуючим директором товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ», він знав ОСОБА_1 . В часи, коли було укладено договір оренди землі, багато хто виявляв бажання отримати грошові кошти за весь час оренди землі чи взагалі продати землю, у наслідок чого звертався до центрального офісу, з якого перераховувалися грошові кошти, а він вже видавав такі грошові кошти особам на місцях під розписку. Саме таким чином відбувалося і з ОСОБА_1 , він був присутнім, коли останній писав розписку. Коли документи підписувалися, то вони направлялися до центрального офісу у м. Луганськ, на місцях такі документи не зберігалися, так як їх не було де зберігати. Орендна плата нараховувалася на підставі закону згідно договору оренди землі, чи перераховувалися відповідні податки з орендної плати, йому не відомо.

Суд, розглянувши заяву про перегляд рішення, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви частково, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 423 ЦПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.п.3-5,7 своєї Постанови «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30 березня 2012 року, суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається; вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини; обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги; процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку; обставини, які відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Обставини, на які посилається відповідач, у розумінні вищезазначених норм закону, є нововиявленими, так як вони можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, вони існували на час розгляду справи, але не були відомі заявнику та встановлені судом, при цьому, представник позивача жодним чином не обґрунтував у процесі вирішення заяви своєї позиції, чому такі обставини на його думку не можуть бути враховані судом як нововиявлені.

При ухваленні рішення Троїцького районного суду Луганської області № 433/421/20 від 28 січня 2021 року судом було встановлено, що згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018 від 26 січня 2018 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 7,5277 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тарасівської сільської ради Троїцького району Луганської області з кадастровим номером :06:003:0059. Дата державної реєстрації земельної ділянки 02 лютого 2016 року, зареєстрована Відділом Держгеокадастру у Троїцькому районі Луганської області. Право власності за позивачем на вказану земельну ділянку також посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 146625.

Згідно договору оренди землі від 05 листопада 2008 року, укладеного між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ», товариству була передана в оренду належна позивачу земельна ділянка рілля, площею 7,53 га, кадастровий номер :06:003:0059, яка знаходиться на території Тарасівської сільської ради Троїцького району Луганської області.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 180245780 від 09 вересня 2019 року спірний договір було зареєстровано 06 вересня 2019 року (номер запису про інше речове право 33104680).

Згідно п. 8 Договору оренди договір укладено строком на 49 років.

Як вбачається з п. 9 Договору оренди орендар сплачує орендодавцю щороку орендну плату у грошовій або натуральній формі з урахуванням коефіцієнта індексації в розмірі 2 % від нормативно грошової оцінки.

Відповідно до п. 11 Договору оренди орендар сплачує орендну плату протягом дії Договору не пізніше як у термін до 31 грудня кожного року.

Згідно довідок від 20 листопада 2019 року № 30617 та № 30618 з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків позивач в рахунок оренди земельної ділянки згідно спірного договору оренди грошових коштів за 2017, 2018 та 2019 роки, не отримував.

Тарасівською сільською радою Троїцького району Луганської області було надано 01 жовтня 2019 року довідку № 321, що позивач «має земельний пай 7,53 га та обробляє його сам». Також позивачем було додано до позовної заяви копію податкового повідомлення-рішення від 01 липня 2019 року та квитанції про сплату земельного податку з фізичних осіб.

При цьому, у якості нововиявлених обставин, відповідачем було надано до суду розписку, вчинену від імені ОСОБА_1 18 січня 2008 року, згідно якої останній отримав від засновника товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ» ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 30 000 (тридцять тисяч) гривень у якості орендної плати за увесь період укладення договору оренди земельної ділянки площею 7,5277 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тарасівської сільської ради Троїцького району Луганської області з кадастровим номером :06:003:0059, та зобов`язався у майбутньому укласти з товариством договір купівлі-продажу даної земельної ділянки і оформити усі необхідні документи.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У процесі вирішення заяви відповідачем, на підтвердження спростування посилань позивача щодо невиплати орендної плати за 2017-2019 роки, було надано вищезазначену розписку, при цьому позивачем чи його представником, на спростування юридичних фактів, які випливають із даної розписки, не було надано жодного належного та допустимого доказу. До пояснень позивача щодо не вчинення зазначеної розписки, суд відноситься критично, так як він по факту засвідчив отримання від відповідача орендної плати за весь час укладення договору оренди землі. Крім того, факт вчинення такої розписки підтвердив своїми показами колишній засновник товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ» ОСОБА_2 , який зазначений в розписці особою, яка передала позивачу відповідні грошові кошти.

Згідно ч. 1ст. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відповідно до положень ст. 1 Закону «Про оренду зелі», далі «Закону», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону передбачено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння, користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону, однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ст. 21 Закону, орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно ч. 1ст. 24 Закону, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше. Вказані умови є істотними для зобов`язальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов договору.

Судом встановлено, що позивач отримав орендну плату за договором оренди землі за весь час укладення договору, що підтверджується відповідною розпискою.

Згідно зі ст.531 ЦК України, боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Законодавством про оренду землі не заборонено сплачувати орендну плату за земельну ділянку наперед за майбутні періоди.

Із суті орендних зобов`язань така заборона також не випливає, так само як і зі звичаїв ділового обороту.

Отже, якщо договором оренди землі не встановлена така заборона, то сплата орендної плати наперед узгоджується з нормами права.

Умовами договору передбачена відповідальність орендаря за прострочення виконання зобов`язання щодо виплати орендної плати, у вигляді зобов`язання орендаря сплатити орендодавцеві неустойку у відповідному розмірі та на умовах, зазначених в договорі.

У зв`язку з цим суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний сплачувати позивачу орендну плату за кожен рік користування земельною ділянкою в період щорічно, у якому здійснюється таке користування, або має право достроково сплатити орендну плату, у будь-який час починаючи з часу набрання договором чинності.

З огляду на викладене, несплата орендарем орендної плати до кінця поточного року, у якому він користувався земельною ділянкою, буде порушенням умов договору за виключенням випадків, коли орендна плата сплачена авансом у попередні періоди (роки).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що сума коштів згідно наданої розписки, сплачена відповідачем на користь позивача в якості орендної плати за користування земельною ділянкою, за весь період договору оренди землі.

Доказів того, що до договору оренди земельної ділянки сторонами вносилися письмові зміни (чи укладалися додаткові угоди) про зміну умов договору, суду не надано. Крім того, позивач на протязі більш ніж десяти років не підіймав питання щодо сплати орендної плати, що також свідчить про розуміння позивачем того, що він отримав від відповідача орендну плату за весь період оренди землі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у відповідача відсутня заборгованість зі сплати позивачу орендної плати у 2017-2019 роках, так як своє грошове зобов`язання за вказані роки відповідач виконав достроково, що не суперечить вимогам закону та умовам договору.

За таких обставин доводи сторони позивача про несплату відповідачем орендної плати за 2017-2019 роки є безпідставними, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати, розірвання договору оренди землі та скасування державної реєстрації договору оренди землі, не можуть бути задоволені.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

При цьому, відповідач у своїй заяві просить суд скасувати рішення суду та призначити справу до нового розгляду, що не передбачено нормами діючого законодавства, у зв`язку з чим у цій частині заява відповідача не підлягає задоволенню, так як вказане рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 526, 531, 629, 792, ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 78, 81, 141, 259, 263-265, 423, 429 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ» про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ» про стягнення заборгованості з орендної плати, розірвання договору оренди землі та скасування державної реєстрації договору оренди землі задовольнити частково.

Рішення Троїцького районного суду Луганської області від 28 січня 2021 року № 433/421/20 - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ» про стягнення заборгованості з орендної плати, розірвання договору оренди землі та скасування державної реєстрації договору оренди землі - відмовити.

В іншій частині заявлених вимог про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами товариству з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ» - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.І.Суський

18.02.22