КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/824/622/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.

при секретарі Баллі Л. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про визнання кредитного договору недійсним, за апеляційними скаргами представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» - Пасечник Юлії Анатоліївни на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 19 серпня 2021 року та представника ОСОБА_1 - адвоката Тетевої-Родюк Ірини Олександрівни на рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2021 року в складі судді Литвинової І. В.,

встановив:

07.08.2020 ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Тетевої-Родюк І. О. звернулась до суду в вказаним позовом, посилаючись на те, що 05.07.2021 невідомі особи, представившись службою безпеки банку AT «Райффайзен Банк Аваль» зателефонували до позивача, як клієнта банку, у якої відкрито зарплатну картку та повідомили, що нещодавно ОСОБА_1 було взято кредит, але умови, за яких брався кредит, їх бентежать, і вони дзвонять з`ясувати, чи дійсно вона брала кредит. ОСОБА_1 злякалася в сказала, що кредит вона не брала, згоду на його отримання не надавала, жодних документів не підписувала. Вона погодилась повернути отримані кошти до банку. Ввівши позивача в оману, невідомі особи попросили її встановити додаток, який надасть можливість здійснити повернення кредитних коштів до банку. ОСОБА_1 під керівництвом невідомої особи встановила додаток і шахраї отримали доступ до телефону позивача та її персональних даних. В подальшому позивачу стало відомо, що невідомою особою було оформлено он-лайн кредит на її ім`я на суму 373 278,94 грн, який невідомі особи просили перерахувати на надані ними рахунки. Позивач, не розуміючи власних дій, будучи у повній впевненості щодо помилковості зарахованих коштів, здійснила перерахування коштів за вказаними рахунками для повернення помилково зарахованих коштів. ОСОБА_1 одразу зателефонувала до банку та просила заблокувати всі перекази та картки, а також звернулась до правоохоронних органів, у зв`язку з чим було порушено кримінальне провадження №0000434 від 06.07.2021 за ч. 2 ст. 190 КК України.

Враховуючи те, що кредитний договір позивачем не підписувався, згоди на обробку персональних даних вона не надавала, її волевиявлення на укладення вказаного договору було відсутнє, договір було укладено з невідомою особою, що стало можливим у зв`язку з використанням незаконних операцій електронно-обчислювальної техніки, позивач просила суд визнати кредитний договір, укладений на ім`я ОСОБА_1 та AT «Райффайзен Банк Аваль» №014-RO-82-95697317 від 05.07.2021 недійсним.

07.08.2021 ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Тетевої-Родюк І. О. звернулась до суду з заявою про забезпечення вказаного позову шляхом накладення заборони певні дії, а саме: заборонити AT «Райффайзен Банк Аваль» нараховувати відсотки, списувати грошові кошти з будь-яких розрахункових рахунків, в тому числі карткових, зарплатних карткових рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 в рахунок погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом до моменту винесення рішення в даній справі.

Заява обґрунтована тим, що в задоволенні заяви позивача до АТ «Райффайзен Банк Аваль» про зупинення списання коштів з зарплатної картки в рахунок погашення основної суми тіла кредиту та відсотків за користування кредитом було відмовлено, відповідачем було надано графік списання коштів з зарплатної картки позивача. За таких обставин існує реальна загроза неправомірного списання грошових коштів із зарплатної картки позивача за кредитом, який вона не отримувала та не підписувала.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 серпня 2021 року заяву задоволено.

Заборонено AT «Райффайзен Банк» нараховувати відсотки, списувати грошові кошти з будь-яких розрахункових рахунків, в тому числі карткових, зарплатних карткових рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , в рахунок погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом до моменту винесення рішення у даній справі.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 до АТ "Райффайзен Банк" про визнання кредитного договору недійсним залишено без задоволення.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 19 серпня 2021 року про заборону АТ «Райффайзен Банк» нараховувати відсотки, списувати грошові кошти з будь-яких розрахункових рахунків, у тому числі карткових зарплатних карткових рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , у рахунок погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

15.09.2021 представник АТ «Райффайзен Банк» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 серпня 2021 року про забезпечення позову.

Вважає вказану ухвалу суду необґрунтованою, такою, що порушує принцип презумпції правомірності договору, а також права банку як сторони правочину, зважаючи на те, що нарахування відсотків та договірне списання має бути погоджено сторонами договору.

Оскільки предметом позову в даній справі є немайнова вимога - визнання кредитного договору недійсним, судове рішення не вимагатиме примусового виконання, а тому в даному має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективних захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Позивачем не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено жодними доказами , що існує реальна загроза ускладнення або унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених прав позивача у разу задоволення позову.

13.10.2021 ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Тетевої-Родюк І. О. подала відзив на вказану апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Посилається на ті підстави, що відповідач продовжує здійснювати нарахування та списування грошових коштів з рахунків позивача, дзвонить та надсилає повідомлення з вимогою здійснювати платежі за спірним кредитним договором. Подана позивачем заява містить обґрунтовані мотиви та посилання на докази, на підставі яких суд дійшов вірного висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову у визначений заявником спосіб.

22.10.2021 ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Тетевої-Родюк І. О. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 вересня 2021 року та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Свої доводи обґрунтовує тим, що оскаржуване судове рішення не відповідає фактичним обставинам справи, судом не надано належну оцінку наданим доказам.

Зазначила, що судом не надано правову оцінку електронному підпису, яким було підписано кредитний договір, а саме одноразовому ідентифікатору.

Судом не встановлено, чи відповідає пароль, який містить лише 6 цифр, поняттю "одноразового ідентифікатора" в розумінні Закону України "Про електронний цифровий підпис"; не надано правової оцінки відсутності належних доказів укладення електронного договору; не встановлено, чи за допомогою саме телефонного пристрою здійснювалось укладення кредитного договору.

З наданих банком документів встановлено недотримання порядку укладення електронного договору, встановленого статтями 11 та 12 Закону України "Про електронну комерцію", оскільки не містить відповіді про прийняття (акцепту) другою стороною, а введення паролю в віконце не є відповіддю на прийняття пропозиції у розумінні цього Закону.

Також зазначила, що 23 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до банку і підписала заяву №СМDРІ-628224 про акцепт публічної пропозиції /угоду, відповідно до якої прийняла/акцептувала публічну пропозицію АТ "Райффайзен Банк" про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у правилах банківського обслуговування фізичних осіб, що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua, висловила повну та безумовну згоду з її умовами. Дана заява була підписана для виготовлення зарплатної картки. Відповідно до п. 7 заяви позивач зобов`язалася забезпечити належне зберігання, не розголошувати та не передавати третім особам паролі, коди, інші дані та пристрої що використовуються для здійснення операцій за рахунками або отримання від банку інформації, що становить банківську таємницю.

Позивач була належним чином ознайомлена з правилами банківського обслуговування фізичних осіб в АТ "Райффайзен Банк", що підтверджується особистим підписом позичальника у заяві № НОМЕР_1 про відкриття та ведення карткового рахунку. Судом не взято до уваги, що позивач і не порушувала вимог, викладених у даних правилах : вона не отримувала та нікому не передавала будь-яких паролів, кодів та даних; не здійснювала вхід до системи райффайзенонлайн, що потребує ідентифікації клієнта та введення персонального паролю. Всі дії були здійснені невідомою особою, яка отримала доступ до телефонного пристрою позивача у зв`язку з встановленням простого додатку на телефон. Правилами користування не встановлено заборони встановлення додатків на телефон та позивач не могла знати та передбачити наслідки такого встановлення.

08.11.2021 представник АТ «Райффайзен Банк» - Пасечник Ю. А. надала відзив на вказану апеляційну скаргу, в якому просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Вважає, що дії відповідача під час вчинення електронного правочину відповідають Закону України "Про електронну комерцію". Доводи позивача про те, що укладений між нею та відповідачем кредитний договір є недійсним, не підтверджуються наявними матеріалами справи. Позивач фактично оформила договір відповідно до визначеної правилами процедури, здійснила його підписання з застосуванням одноразового ідентифікатора та отримала кошти в кредит.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Тетева-Родюк І. О. та представник АТ «Райффайзен Банк» - адвокат Коваленко С. О. подані ними апеляційні скарги підтримали та просили їх задовольнити. В задоволенні апеляційної скарги іншої сторони відмовити.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга АТ «Райффайзен Банк» підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Задовольняючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони AT «Райффайзен Банк» нараховувати відсотки, списувати грошові кошти з будь-яких розрахункових рахунків, в тому числі карткових, зарплатних карткових рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , в рахунок погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом до моменту винесення рішення у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що таке забезпечення є співмірним з обраним позивачем способом захисту та забезпечить ефективний захист порушених прав позивача.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та визначаються судом залежно від фактичних обставин у кожному конкретному випадку.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, так як питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду справи по суті і не вирішується судом під час розгляду заяви про забезпечення позову, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18.

В абзаці 1 частини десятої статті 150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Враховуючи те, що предметом позову є визнання кредитного договору недійсним, а способом забезпечення позову позивач визначив заборону AT «Райффайзен Банк» нараховувати відсотки, списувати грошові кошти в рахунок погашення платежів за вказаним кредитним договором, колегія суддів вважає, що вказаний вид забезпечення позову є тотожним позовним вимогам.

Забезпечення позову таким способом є фактичне вирішення питання щодо позову шляхом його задоволення без розгляду справи по суті.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги вказані вимоги закону, не з`ясував, чи пов`язаний захід забезпечення позову, який пропонується вжити, з предметом позову, а його висновок щодо його співмірності позовним вимогам жодним чином не обґрунтовано, судом також не зазначено яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

З огляду на те, що обраний позивачем вид забезпечення позову фактично є тотожним позовним вимогам, відтак, на підставі частини десятої статті 150 ЦПК України відповідна заява задоволенню не підлягає.

Частиною першою статті 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам процесуального закону, а тому підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову з викладених вище підстав.

Судом встановлено, що 24 липня 2019 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» розмістив на власному офіційному сайті в мережі Інтернет «www.aval.ua» публічну пропозицію про надання громадянам банківських послуг на умовах, що викладені у правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.130 т.1).

ОСОБА_1 звернулася до банку і підписала Заяву №СМDРІ-628224 про акцепт публічної пропозиції/угоду від 23 серпня 2019 року, відповідно до якої остання прийняла/акцептувала публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання Послуг в порядку та на умовах, що викладені в Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ "Райффазен Банк Аваль", що оприлюднені на Сайті банку www.aval.ua (далі- Правила) та висловила повну та безумовну згоду з її умовами.

В пункті 1 Заяви позивачка вказала як персональний номер клієнта для ідентифікації клієнта в системах Банку - номер мобільного телефону (фінансовий номер) - НОМЕР_2 (а.с.109 т.1).

ОСОБА_1 зобов`язалась забезпечити належне зберігання, не розголошувати та не передавати третім особам паролі, коди, інші дані та пристрої, що використовуються для здійснення операцій за рахунками або отримання від банку інформації, що становить банківську таємницю ( п. 7 Заяви).

24.07.2019 АТ "Райффазен Банк Аваль" та ОСОБА_1 (клієнт) уклали Заяву № про відкриття та ведення карткового рахунку до договору банківського обслуговування (укладеного підписанням угоди №СМDРІ-628224 від 23.08.2019) (а.с.151 т.1).

Відповідно до п.6 вказаної Заяви, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з чинною редакцією Правил та Тарифів на ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб. Клієнт визнає та підтверджує, що на взаємовідносини сторін за цією Заявою поширюються положення договору, Правил, в тому числі Розділу 2 Правил, які клієнт зобов`язується дотримуватись.

Позивач не заперечувала, що була належним чином ознайомлена з Правилами банківського обслуговування фізичних осіб в АТ "Райффайзен Банк Аваль".

05 липня 2021 року між ОСОБА_1 та "АТ "Райффайзен Банк" укладено договір про відкриття Поточного рахунку та надання кредиту "Кредит готівкою" №014/RO-82-95697317, за умовами якого банк зобов`язаний надати клієнту кредит у сумі 373 278, 94 грн, а клієнт зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Строк кредиту -72 місяці, з 05.07.2021 (дата надання кредиту) по визначеному Графіком дату останнього ануїтетного платежу. Процентна ставка фіксована і становить 35,30% річних (а.с.13-15 т.1).

Вказаний договір підписано позивачем 05.07.2021 , 15:49 за допомогою. електронного підпису: НОМЕР_5 НОМЕР_4.

Відповідно до виписки по рахунку АТ "Райффазен Банк Аваль" від 30.08.2021 , рахунок/ІВАN № НОМЕР_3 , ОСОБА_1 (за 30.08.2020-30.08.2021), 05.07.2021 на рахунок ОСОБА_1 в АТ "Райффазен Банк Аваль" у м. Києві зараховано 373 278,94 грн, виплата кредиту (а.с. 152 т.1).

Позивач зазначила, що за пропозицією невідомих осіб, які представились працівниками служби безпеки банку, з метою повернення кредитних коштів, які надійшли на її рахунок, 05.07.2021 вона встановила додаток, який надав можливість шахраям отримати доступ до її телефону та її персональних даних, та здійснила перерахування коштів за наданими їй рахунками.

Відмовляючи у задоволенні позову про визнання кредитного договору №014/RO-82-95697317 від 05.07.20210 недійсним, суд першої інстанції виходив з того, що вказаний договір було укладено в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України.

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Відповідно до статті 1 розділу 4 Правил, електронний підпис клієнта - набір електронних даних, однозначно логічно пов`язуються з тими електронними даними, які ним підписуються , та призначені для ідентифікації клієнта як підписувача цих даних в Системі "Райффайзен Онлайн". Електронний підпис є аналогом власноручного підпису клієнта , який використовується в Системі "Райффайзен Онлайн". Підписання Електронного документу Електронним підписом клієнта забезпечується засобами Системи після введення клієнтом одноразового пароля. Електронний документ в Системі вважається таким, що власноручно підписаний клієнтом із додержанням письмової форми у разі введення Клієнтом Одноразового пароля. Склад електронних даних електронного підпису клієнта визначається в Заяві про акцепт Публічної пропозиції /Угоді та може змінюватися на умовах Договору, в т.ч. в Системі "Райффайзен Онлайн". Починаючи з 25.02.2019 Електронний підпис клієнта складається з двох наборів Автентифікаційних даних: Одноразовий пароль та номер мобільного телефону клієнта.

Одноразовий пароль - унікальна послідовність (комбінація) символів у вигляді шестизначного числа, яке є обов`язковим елементом Електронного підпису клієнта, що генерується Системою "Райффайзен Онлайн" щодо кожного Електронного документу та передається за допомогою SMS-повідомлення на номер мобільного телефону Клієнта або за допомогою ПУШ повідомлення на зареєстрований мобільний пристрій клієнта. Час дії Одноразового паролю є обмежений і визначається банком. Зразок Одноразового пароля, визначається "Інструкцією щодо користування Системою "Райффайзен Онлайн" (додаток №3 до Правил).

Відповідно до ст.7 розділу 4 Правил, при отриманні доступу до Системи та її використанні клієнт зобов`язаний дотримуватися заходів безпеки, що передбачені Правилами, у тому числі, але не обмежуючись, "Інструкцією щодо користування Системою "Райффазен Онлайн" (додаток №3 до Правил), а також вживати інших заходів, які слід очікувати від добросовісного, уважного та пильного користувача для забезпечення безпеки в роботі Системи та усунення ризиків її використання для несанкціонованого доступу чи з метою шахрайства з коштами клієнтів Банку. Клієнт зобов`язаний користуватися Системою особисто, зберігати в таємниці Картку ідентифікації Клієнта, Автентифікаційні дані клієнта, а також під постійним особистим контролем мобільний телефон (SІM-карту, що відповідає номеру мобільного телефону Клієнта), не передавати їх третім особам, вживати заходи для унеможливлення їх отримання та використання третіми особами для входу в Систему та/або користування послугами цієї Системи.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, вірно застосувавши норми матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний кредитний договір підписаний позивачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи апеляційної скарги у цій частині.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, позивачкою таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18; від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19.

Доводи апеляційної скарги про те, що електронний підпис, яким був підписаний договір від 05.07.2021, складається тільки з цифрової послідовності, що суперечить положенням Закону України «Про електронну комерцію», є безпідставними, так як одноразовим ідентифікатором є комбінація цифр і літер, чи тільки цифр/літер.

Не встановлення судом тієї обставини, чи саме з телефонного пристрою позичальника було підписано кредитний договір, не може слугувати підставою для скасування ухваленого по справі рішення, оскільки для входу в Систему " Райффайзен Онлайн " можливе використання іншого обладнання, в тому числі фінансового номеру на іншому телефонному пристрої.

Отримання доступу невідомих осіб до номеру телефону позивача шляхом встановлення за її згодою додатків на її телефон свідчить про порушення позивачем Правил банківського обслуговування фізичних осіб в частині забезпечення постійного особистого контролю мобільного телефону, а вказані дії позивача не можна розцінювати як такі, які можна очікувати від добросовісного, уважного та пильного користувача для унеможливлення несанкціонованого доступу шахраїв до коштів клієнтів Банку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» - Пасечник Юлії Анатоліївни задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 19 серпня 2021 року скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення її позову до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про визнання кредитного договору недійсним відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - адвоката Тетевої-Родюк Ірини Олександрівни залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 лютого 2022 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк