Справа № 724/2003/21
Провадження № 2/724/83/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

при секретарі: Татарчук Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

19.10.2021 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням.

В обґрунтуванні своєї позовної заяви позивач зазначає, що її на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 . В житловому будинку зареєстровані позивач - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 - донька, ОСОБА_4 - син, ОСОБА_2 - колишня невістка, ОСОБА_5 - онука, ОСОБА_6 - онук, ОСОБА_7 - невістка, ОСОБА_8 внучка.

Позивач вказує, що відповідачка ОСОБА_2 - колишня невістка, шлюб з якою син позивача розірвав 12 листопада 2018 року зареєстрована у вище зазначеному будинку, але не проживає з 2015 року, участі в утриманні будинку не бере і ніколи не брала, комунальні послуги не сплачує, особистих її речей в квартирі не має. Її реєстрація за вказаною адресою створює для позивача, як власника будинку, перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні нерухомим майном.

Позивач вважає, що відповідачка більше року без поважних причин не проживає в будинку АДРЕСА_1 , а тому її слід визнати такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням.

Враховуючи вище викладене позивач просить суд задовольнити її позовну заяву та визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 09 листопада відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Так судом встановлено, що відповідно до рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2010 року яким визнано за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке належало покійному чоловіку ОСОБА_9 , що розташоване по АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав виданого Хотинським комунальним районним бюро технічної інвентаризації від 24.03.2011 року в якому зазначається, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності на 1/1 частки ОСОБА_1 на підставі рішення суду б/н від 22.12.2010 року.

Згідно до довідки виданої виконавчим комітетом Недобоївської сільської ради Дністровського району Чернівецької області від 01.07.2021 року № 386 в зазначається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: с. Керстенці, Дністровського району, Чернівецької області та до складу її сім`ї входить: ОСОБА_3 - донька, ОСОБА_4 - син, ОСОБА_2 - колишня невістка, ОСОБА_5 - онука, ОСОБА_6 - онук, ОСОБА_7 - невістка, ОСОБА_8 внучка.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 12 листопада 2018 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано.

У відповідності до довідки виданої виконавчим комітетом Недобоївської сільської ради Дністровського району Чернівецької області від 01.07.2021 року № 387 в якій зазначається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно зареєстрована, але не проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно до акту обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1 від 01.07.2021 року № 388 складеного старостою Керстенецького старостинського округу Р.В. Грубляк та членами комісії ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 в якому у висновку зазначено, що з слів заявниці ОСОБА_1 її колишня невістка ОСОБА_2 не проживає в господарстві з 2015 року.

Як вбачається із витягу рішення Керстенецької сільської ради від 31 березня 2014 року № 272/32/14 яким було перейменовано назву АДРЕСА_1 .

09 лютого 2022 року в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 місце реєстрації місце проживання: АДРЕСА_1 зазначив те що на скільки йому відомо за півтори роки відповідач у сільській раді не з`являлася та зі слів сусідів і родичів не проживає близько п`яти років за адресою: АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_13 місце реєстрації місце проживання: АДРЕСА_1 в судовому засіданні вказала, що знайома з обома сторонами у справі та відповідач ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована, але не проживає її ніхто не бачив більше п`яти років.

Свідок ОСОБА_14 місце реєстрації місце проживання: с. Керстенці Дністровського району Чернівецької області в судовому засіданні зазначив, що проживає біля подвір`я позивача ОСОБА_1 та понад п`ять років відповідача у справі ОСОБА_2 не бачив. Крім того вказав, що остання скоріше за все знаходиться за кордоном.

Відповідно до ч.1 ч.2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У відповідності до ч.1 ч.2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Також, у відповідності до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема пред`явивши вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Враховуючи вище викладене дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, вислухавши свідків суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі.

Крім того відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі задоволення на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 268, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації місце проживання: АДРЕСА_2 РНКОПП НОМЕР_1 ) такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації місце проживання: АДРЕСА_2 РНКОПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 паспорт серія НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 908 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17.02.2022 року.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв