ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/640/22
Провадження №2/636/833/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

14 лютого 2022 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді Оболєнської С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову по цивільній справі за її позовом до ТОВ «Авансар», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П., приватний нотаріус Київського МНО Остапенко Є.М., про визнання виконавчого напису нотаріуса № 81057 від 02.06.2021 року про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № 2559989 від 23.03.2016 у розмірі 15861,80 грн, таким, що не підлягає виконанню.

Заява мотивована тим, що суму заборгованості, стягнуту за виконавчим написом позивач не вважає безспірною, будь-яких договорів з відповідачем не укладала, договорів про відступлення права вимоги не отримувала, договір нотаріально посвідчений не був. Враховуючи те, що предметом позовних вимог є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, позивач просить вжити зазначені заходи забезпечення позову.

Як встановлено ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

При цьому, у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, може застосовуватись судом, як захід забезпечення позову.

Отже, аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа застосовується судами як захід забезпечення позову лише при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського МНО Остапенка Є.М. № 81057 від 02.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченком В.П. 13.10.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого напису № 67132103 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Авансар» заборгованості в розмірі 15861,80 грн.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч.ч.1,2 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Зі змісту п. 3 ч. 1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами виник спір щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, внаслідок виконання якого існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Приватним виконавцем відкрито виконавче провадження та здійснюються виконавчі дії з виконання виконавчого напису нотаріуса, який оспорюється позивачем в судовому порядку.

Разом з тим, на думку суду, можливе стягнення грошових коштів призведе до порушення законних прав та інтересів позивача, унеможливить виконання рішення суду, предметом якого є оскарження виконавчого напису нотаріуса.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а суд лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

З огляду на те, що заява про забезпечення позову містить підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі невжиття заходів забезпечення даного позову, суд приходить до висновку про задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149, 150 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 67132103 на підставі виконавчого документа - виконавчого напису № 81057, вчиненого 02.06.2021 року приватним нотаріусом Київського МНО Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» заборгованості в розмірі 15861,80 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Cуддя: С.А. Оболєнська