Справа № 2-6764/11
Провадження № 6/638/195/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Невеніцина Є.В.,

за участю секретаря Суркової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Клименка Романа Леонідовича про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

02.02.2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Клименко Р.Л. звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по справі №2-6764/11. Свою заяву обґрунтовує тим, що рішенням Апеляційного суду Харківської області від 17.01.2013 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, відповідно до договору іпотеки від 17.11.2006 №4460, трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 . У грудні 2021 року між сторонами досягнуто домовленість про умови погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. На підтвердження відсутності заборгованості АТ «Укрсиббанк» надано відповідну довідку. ОСОБА_1 звертається до суду з відповідною заявою, оскільки у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебуває запис про обтяження (арешт) нерухомого майна, як боржника по виконавчому провадженні, при цьому 10.06.2021 року виконавчий лист було повернуто стягувачу.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись вчасно та належним чином, представник стягувача та представник боржника надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Згідно ч. 3 ст. 432 ЦПК України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно виконавчого листа №2-6764/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 про взернення стягнення на предмет іпотеки виданого Дзержинським районним судом м.Харкова 05.03.2013 року судом ухвалено рішення звернути стягнення на предмет іпотеки, відповідно до договору іпотеки від 17.11.2006 року №4460 трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності згідно свідоцтва про право на спадщину в рахунок погашення заборгованості за договором споживчого кредиту №0 від 17.11.2006 року, укладеного між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 в сумі 38915 дол. США 07 центів, що за курсом НБ України в перерахунку на гривні становить 309082,94 грн. Згідно інформації про виконавче провадження 10.06.2021 року виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з наявною встановленої законом заборони щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржників, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідно рішення.

Згідно довідки АТ «УкраСиббанк» №60-4-10/992 від 23.12.2021 року договір про надання споживчого кредиту №0 від 17.11.2007 року припинено у зв`язку з відсутністю кредитної заборгованості. Іпотечний договір №б/н від 17.11.2006 року, що був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуєвою О.Д. за реєстровим номером №4460 вважати таким, що втратив чинність.

У поясненнях наданих до суду представник стягувача зазначив, що станом на 10.02.2022 року заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 17.11.2006 року відсутня.

Згідно з ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 5 ст. 431 ЦПК України передбачено, що якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька виконавчих листів, у яких зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

За змістом ст. 604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація). У випадках, передбачених законом або договором, новація може здійснюватися щодо декількох первісних зобов`язань.

Враховуючи викладене, оскільки боржником виконаний обов`язок щодо погашення заборгованості за кредитним договором №0 від 17.11.2006 року, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.432 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Клименка Романа Леонідовича про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №2-6764/11 виданий Дзержинським районним судом м.Харкові 05.03.2013 року про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Є.В.Невеніцин