Справа № 559/463/20
Провадження № 2/559/21/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

В складі головуючого судді Ралець Р.В.,

секретаря судового засідання Протас Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі у самостійний об`єкт права власності, припинення спільної часткової власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про виділ частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі у самостійний об`єкт права власності, припинення спільної часткової власності.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 13.01.2012 на підставі договору дарування частини житлового будинку, що посвідчений приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу О.В. Стадійчук, позивачка прийняла в дар та стала власником 40/100 одноповерхового дерев`яного будинку, житловою площею 71,7 кв.м., загальною площею 128,8 кв.м. з відповідною частиною належних йому будівель та споруд.

Даний будинок з господарськими будівлями розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:2240, власником якої також є позивачка. Іншими співвласниками житлового будинку були ОСОБА_4 - 37/100, та ОСОБА_5 - 23/100. Однак дані особи померли. Відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом свого батька ОСОБА_5 , відповідач ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом після смерті свої матері - ОСОБА_4 . Проте, жоден із них не переоформив право власності на належні частки майна на себе.

Відповідачі по справі справами будинку не цікавляться, тому між позивачкою та іншими співвласниками виникають суперечки. Такий стан речей не дозволяє позиваці здійснювати всі належні їй права як власника щодо свого нерухомого майна, проводити реконструкцію своєї частини будинку.

На даний час між приміщеннями, які належать позиваці на праві спільної часткової власності та приміщеннями, які належать відповідачам, поставлені перегородки, кожна частина складає окремо сформовану квартиру, проведені окремі комунікації, у кожного є свій вхід до будинку. На земельній ділянці позивачки встановлений паркан, який відділяє її частину будинку від частин інших співвласників. Жодних приміщень, що перебувають у спільному користування співвласників також немає. Зважаючи на викладене, просить задоволити позов.

Ухвалою суду від 30 березня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

21 грудня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися. Представник позивачки адвокат Бондарчук В.Ю. подала до суду заяву про зменшення (уточнення) позовних вимог. Справу просить розглянути у відсутності сторони позивача.

Відповідач ОСОБА_3 належно повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не з`явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що уточнені позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив, згідно якого позов визнає та просить справу розглянути без його участі.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд з врахуванням того, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що 13 січня 2012 року на підставі договору дарування частини житлового будинку, що посвідчений приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу О.В. Стадійчук, ОСОБА_1 прийняла в дар та стала власником 40/100 одноповерхового дерев`яного будинку, житловою площею 71,7 кв.м., загальною площею 128,8 кв.м. з відповідною частиною належних йому будівель та споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Кадастровий номер змеленої ділянки 0:01:003:2240. На вказаній земельній ділянці розташовані: 1АІ - житловий будинок; 2Б - літня кухня; 3Пг/Б - погріб; 4Б - сарай; 5б - сарай; 6В - літня кухні, 7в - сарай; 8Г - сарай; 9г - сарай; 10Д - сарай; 11Е - гараж; 12У - убиральня; 13У1 - убиральня, 14У2 - убиральня, 15N1 - огорожа (а.с.9-10).

13 січня 2012 року на підставі договору дарування частини житлового будинку, що посвідчений приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу О.В. Стадійчук, ОСОБА_1 прийняла в дар приватизовану земельну ділянку загальною площею 0,0355 га, що розташована в АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯД №241945 (а.с.11-12).

Частка власності ОСОБА_1 становить 40/100, згідно із технічним паспортом від 22.12.2011 року, виготовленого КП «Архітектор» (а.с.13-17).

Згідно Висновку КП «Архітектор» щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна №167 від 02 березня 2020 року, за технічними показниками 40/100 частини об`єкта нерухомого майна є відокремленою, має окремий вхід і може бути виділена в натурі (а.с.18).

Як вбачається з Висновку судового експерта Сапунової А.І. №148/21 від 15.12.2021 року, враховуючи вимоги нормативних документів, діючих на території України в галузі будівництва, з технічної точки зору, можливо провести виділ 40/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , належних ОСОБА_1 , а саме: 3-1 - коридор, площею 5,2 кв.м.; 3-2 - кухня, площею 6,4 кв.м.;3-3 - підсобне, площею 9,4 кв.м.; 3-4 - житлову, площею 10.3 кв.м.; 3-5 - житлову, площею 15,5 кв.м., IV - тамбуру, площею 2,8 кв.м.; загальною площею приміщень - 49,6 кв.м., в тому числі житловою 25,8 кв.м.; літню кухню «Б-1», погріб «Пг/Б», сарай «Б1», сарай «б», вбиральню «У», огорожу №1 як самостійний об`єкт нерухомості, за новою адресою (а.с. 103-118).

Згідно ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (ч. 2 ст. 355 ЦК України). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у прав власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна.

Статтями 316, 317 ЦК України встановлено, що право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах норм чинного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласникам у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Дослідивши письмові докази, зважаючи на повне визнання позову відповідачами, а також те, що позивачка не порушує права володіння, користування та розпорядження майном відповідачів, частка позивачки в спільній частковій власності складається із конкретних приміщень, що розподілені між співвласниками, нежитлові та житлові приміщення ізольовані від приміщень іншого співвласника, мають окремий вхід, окрему систему життєзабезпечення, при цьому не порушуються права інших співвласників, позов підлягає до задоволення.

Щодо вирішення питання по судових витратах, то суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Таким чином позивачка ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, оскільки вона є законним представником ОСОБА_7 , 2006 року народження, який є дитиною з інвалідністю згідно посвідчення НОМЕР_1 (а.с.3).

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави належить стягнути солідарно витрати на оплату судового збору в розмірі 840,80 грн.

Керуючись: ст. ст.4, 5, 10, 60, 81, 141, 263-268 , ЦПК України, ст.ст. 317, 321, 335, 364 ЦК України, ЗУ «Про судовий збір», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_5 , адреса АДРЕСА_4 ) про виділ частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі у самостійний об`єкт права власності, припинення спільної часткової власності - задовольнити.

Виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна на праві власності ОСОБА_1 40/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з приміщень: 3-1 - коридор, площею 5,2 кв.м.; 3-2 - кухня, площею 6,4 кв.м.; 3-3 - підсобне, площею 9,4 кв.м.; 3-4 - житлова, площею 10.3 кв.м.; 3-5 - житлова, площею 15,5 кв.м., IV - тамбур, площею 2,8 кв.м.; загальною площею приміщень - 49,6 кв.м., в тому числі житловою 25,8 кв.м.; літня кухня «Б-1», погріб «Пг/Б», сарай «Б1», сарай «б», вбиральня «У», огорожа №1.

Припинити право спільної часткової власності за ОСОБА_1 на домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_5 , адреса АДРЕСА_4 ) на користь держави, в особі Державної судової адміністрації України, судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не булу вручену у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.В. Ралець