Справа № 463/7958/21
Провадження № 2/463/944/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді - Леньо С. І.

з участю секретаря - Станько Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Личаківського районного у м. Львові Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання батьківства, зобов`язання провести державну реєстрацію народження дитини,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, просить ухвалити рішення, яким визнати його батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати Личаківський районний в м. Львові ВДРАЦС ЗМУЮ (м. Львів) провести державну реєстрацію народженої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно звіту по тесту на батьківство ІD 28799 «результати ДНК показали, що батьківство не виключено», також зазначено, що «з імовірністю 99,996153995% гаданий батько є біологічним батьком дитини, тобто він є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що його права як батька дитини порушено, оскільки державна реєстрація дитини не проведена. Органом державної реєстрації актів цивільного стану йому відмовлено у проведенні державної реєстрації народження, тому батьківство просить визнати в судовому порядку.

Відзиву на позовну заяву не надходило. Натомість, відповідач ОСОБА_2 подала заяву про визнання позову.

Представник відповідача Личаківського районного у м. Львові Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи шляхом оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, причин неявки не повідомив, письмових пояснень не подавав.

Інформація про рух справи та процесуальні дії, вчинені судом в процесі її розгляду.

Позовна заява поступила до суду 15.07.2021.

Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 29.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначивши таку до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Одночасно з відкриттям провадження у справі суд направив сторонам інформаційне повідомлення про права та обов`язки сторін (а.с.16), в тому числі про обов`язок подати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, а також неможливість приховування доказів. Цим же повідомленням сторонам роз`яснено порядок та строки подання доказів.

Інтереси позивача представляв адвокат і в такому випадку за загальним правилом, яке закріплено в статті 221 ЦПК України суд звільнений від обов`язку з`ясовувати обізнаність учасників справи з їхніми правами та обов`язками та роз`яснювати їх. Зрештою, сторони не звертались до суду з проханням роз`яснити їхні права та обов`язки.

Справа розглядалась в порядку загального позовного провадження, і перед тим як розпочати розгляд справи по суті суд провів підготовче засідання, в межах якого були виконані завдання підготовчого провадження.

Відповідно до ухвали Личаківського районного суду м.Львова від 13.10.2021 до участі у справі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 .

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 12.11.2021 закрито підготовче провадження. Справа призначена до судового розгляду по суті.

Під час судового розгляду було досліджено докази, наявні в матеріалах справи.

Позивач приймав участь у розгляді справи в особі свого повноважного представника. Відповідач ОСОБА_2 , скористалась правом, передбаченим ч. 3 ст. 211 ЦПК України та подала заяву про розгляд справи у її відсутності, подавши також заяву про визнання позову.

Представник відповідача Личаківського районного у м. Львові Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, про день та час судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, жодних заяв по суті справи не подавали.

Вони мали можливість надавати суду пояснення та докази, якими підтверджуються їхні вимоги чи заперечення. Про існування будь-яких інших доказів, які мають важливе значення і які не були долучені до справи сторони суду не повідомляли, при тому що в силу ч. ч. 2, 3, 4 ст. 83 ЦПК України, вони повинні були подати всі свої докази разом з позовом та відзивом та в цей же строк повідомити про існування доказів, які не можуть бути подані разом з першою заявою по суті справи.

Суд у відповідності до вимог ч. 7 ст. 81 ЦПК України розглянув можливість самостійно збирати докази і не знайшов підстав для реалізації такого свого права, оскільки ніщо не ставить під сумнів добросовісність здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків.

Відтак, суд у відповідності до вимог ч.5 ст.12 ЦПК України та прецедентної практики ЄСПЛ створив для сторін рівні можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Таким чином, враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, дана справа буде вирішена на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням тієї чи іншої процесуальної дії. Обставини справи встановлюватимуться таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

В будь-якому випадку, право на справедливий судовий розгляд забезпечується, серед іншого, процедурою апеляційного перегляду судових рішень, де сторона не позбавлена можливості подання нових доказів якщо буде доведено поважність причин їх неподання в суді першої інстанції (ч. 3 ст. 367 ЦПК України). Тому, якщо у сторін наявні ті чи інші аргументи або докази, на які даним судовим рішенням не буде надано відповіді, така сторона вправі навести їх у апеляційній скарзі, одночасно вказавши причини неподання їх суду першої інстанції.

Узагальнена позиція учасників справи.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник позовні вимоги підтримав, перед останнім судовим засіданням подав заяву про проведення судового розгляду справи в його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в останнє судове засідання не з`явилась, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та попередньо скерувала до суду заяву про визнання позову.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились.

Позиція суду.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке.

Фактичні обставини справи.

Листом від 28.08.2020 Личаківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) позивачу відмовлено у проведенні державної реєстрації дитини (а.с.7)

Згідно копії медичного свідоцтва про народження №2065, виданого 30 грудня 2019 року (а.с.5) у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дівчинка.

Як вбачається з звіту по тесту на батьківство ІD28799 (а.с.11), гаданий батько ОСОБА_4 позивач ОСОБА_1 , результати тесту ДНК показали, що батьківство не виключено (У гаданого (передбачуваного) батька і дитини 18 загальних аллель). З імовірності 99.996153995% гаданий (передбачуваний) батько є біологічним батьком дитини.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16.05.2018 констатовано, вказав: щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Доказів про те, що під час народження дитини сторони перебували у шлюбі матеріали справи не містять, чого останні також не оспорюють.

Згідно ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

У справі «Ельсхольц проти Німеччини», в п. 43 Європейський суд з прав людини зазначив, що взаємне спілкування дитини зі своїм батьком є фундаментальна складова сімейного життя навіть у разі розриву відносин між батьками. Якщо право батька на доступ до власної дитини обмежується, то існує серйозна небезпека ослаблення сімейних відносин між батьком та малолітньою дитиною п. 49.

За змістом ч. 1 ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

З огляду на зазначене, враховуючи також визнання позовних вимог матір`ю дитини, висновки тесту на батьківство ОСОБА_1 , суд знаходить позов обґрунтованим та ухвалює рішення про його задоволення.

Щодо судових витрат.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в загальному розмірі 1816 грн., який сплачувався при пред`явленні позову, що стверджується відповідними квитанціями (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 10,12,81,82,141,223,263-265,268ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 16, ЦК України, ст. ст. 7, 121, 125, 126, 128, 134 СК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народженої ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

Зобов`язати Личаківський районний у м. Львові Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) провести державну реєстрацію народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка народжена у ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1816 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354, 355, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Леньо С. І.