ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 лютого 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/6124/18

Головуючий у першій інстанції Ковальова Т. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/63/22

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Онищенко О.І., Харечко Л.К.

секретар: Поклад Д.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: Ніжинська міська рада Чернігівської області, ОСОБА_2

третя особа: Головне Управління Держгеокадастру у Чернігівській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області у складі судді Ковальової Т.Г. від 24 травня 2021 року, місце ухвалення рішення м.Ніжин, у справі за позовом ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 про скасування рішення Ніжинської міської ради та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, третя особа: Головне Управління Держгеокадастру у Чернігівській області,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до Ніжинської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 , в якому просив: 1. Визнати протиправним та скасувати п.2.1. рішення 18 сесії VII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 24.11.2016 року за №45-18/2016 Про затвердження технічної документації із землеустрою та надання у приватну власність, в оренду, затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок щодо передачі ОСОБА_2 у власність земельної ділянки площею 0,0495 га, кадастровий номер :04:006:0182, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 2.Скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :04:006:0182 площею 0,0495 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104, власником якої є ОСОБА_2 . Вимоги заявленого позову ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що він та відповідач ОСОБА_2 є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 . Рішенням №680 виконавчого комітету Ніжинської міської ради народних депутатів від 25.12.1979 року Про результати обміру земель забудованих кварталів №№58,59,65,102,104, 133,134,135,137,141,149,188,190-а,190-б,191,198,244 в м.Ніжині були зареєстровані за землекористувачами вказаних забудованих кварталів присадибні ділянки по нормі загальною площею 562692 кв.м. Виявлені лишки площею 172048 кв.м залишені у користуванні землекористувачів до виникнення в них потреби. Позивач вказував, що відповідно до вказаного рішення, за будинком АДРЕСА_1 було зареєстровано земельну ділянку площею 910 кв.м та залишені лишки площею 336 кв.м - загальна площа земельної ділянки 1246 кв.м, що підтверджується архівним витягом із рішення №680 виконавчого комітету Ніжинської міської ради народних депутатів від 25.12.1979 року Про результати обміру земель забудованих кварталів. Позивач зазначав, що його частка у будинку становить 3/4, а частка відповідача ОСОБА_2 становить 1/4, відповідно. і земельною ділянкою загальною площею 1246 кв.м вони повинні користуватися: він - 934,5 кв.м, а відповідач ОСОБА_2 - 311,5 кв.м. Позивач стверджував, що наприкінці 2017 року він вирішив приватизувати належну йому частину земельної ділянки, та повідомив про це ОСОБА_2 , від якої він дізнався, що вона свою частку вже приватизувала. Рішенням 18 сесії VII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 24.11.2016 року за №45-18/2016 Про затвердження технічної документації із землеустрою та надання у приватну власність, в оренду, затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, а саме, п.2.1. затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 та передано їй безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,0495 га, кадастровий номер :04:006:0182, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані. Позивач вказує, що за ОСОБА_2 було визнано право власності на 0,0495 га їх спільної земельної ділянки, тоді як її частка відповідно до частки у будинку повинна становити 0,0312 га. Позивач вважає, що вказаним рішенням Ніжинської міської ради порушено його право на належну йому земельну ділянку, оскільки при приватизації ОСОБА_2 земельної ділянки з ним не було погоджено межі земельної ділянки, яка передана їй у власність, значно більшого розміру від належної їй частки. Позивач ОСОБА_1 вказує, що земельна ділянка АДРЕСА_1 , перебувала у їх спільному із ОСОБА_2 користуванні, при цьому, порядок користування даною земельною ділянкою не визначався, межі земельної ділянки, її розміри, конфігурація на місцевості не встановлювались і ніколи не погоджувались, як і не погоджувались межі земельної ділянки площею 0,0495 га при передачі у власність ОСОБА_2 . За даних обставин, позивач зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення Ніжинською міською радою не враховано існуючого характеру землекористування співвласників будинку, у яких у спільному користуванні перебуває земельна ділянка, що не відповідає встановленим вимогам на виготовлення проекту землеустрою про відведення земельної ділянки.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24.05.2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 24.05.2021 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 24.05.2021 року ухвалено судом із порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому, суд першої інстанції невірно визначився із природою спірних правовідносин, висновки суду суперечать дійсним обставинам справи. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що він є власником 3/4 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 належить 1/4 частка даного будинку. Доводи апеляційної скарги стверджують, що апелянт повинен користуватись земельною ділянкою 934,5 кв.м, а ОСОБА_2 - земельною ділянкою 311,5 кв.м. Апелянт вважає, що оскаржуваним ним рішенням Ніжинської міської ради про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0495 га було порушено його право на належну йому земельну ділянку, тому дане рішення підлягає скасуванню. Доводи апеляційної скарги, із посиланням на статті 86, 88, ч.1 статті 103, ч.5 статті 116, ч.1 статті 155, статтю 152 (у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин) Земельного кодексу України, статті 318, 391 ЦК України, стверджують про обґрунтованість вимог заявленого позову. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскільки позивач та відповідач ОСОБА_2 є співвласниками будинку на праві спільної часткової власності, земельна ділянка передавалась для обслуговування всього будинку та господарських будівель, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, повинно здійснюватись за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Апелянт зазначає, що він не підписував акт погодження меж земельної ділянки від 09.03.2016 року. Доводи апеляційної скарги стверджують, що Ніжинська міська рада не мала права надавати особі земельну ділянку, яка вже була зайнята, тобто, передана для обслуговування будинку АДРЕСА_1 на підставі рішення №680 виконавчого комітету Ніжинської міської Ради народних депутатів від 25.12.1979 року, без попереднього її вилучення. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскільки житловий будинок перебуває у спільній частковій власності, його розподілу не проведено, порядку користування не встановлено, то діями відповідачів порушено норми статей 86,88 Земельного Кодексу України.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги поданої апеляційної скарги.

В судове засідання апеляційного суду представник Ніжинської міської ради Чернігівської області, відповідач ОСОБА_2 , представник третьої особи - Головного Управління Держгеокадастру у Чернігівській області, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду даної справи, не з`явились. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.07.2016 року, ОСОБА_1 є власником 3/4 частин житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.13).

За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 120981205 від 17.04.2018 року (а.с.15-16), ОСОБА_2 є власником 1/4 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 16.06.2006 року, р.№1602.

Згідно архівного витягу з рішення №680 виконавчого комітету Ніжинської міської ради народних депутатів Чернігівської області від 25.12.1979 року Про результати обміру земель забудованих кварталів №№58,59,65,102,104,133,134,135,137,141,149,188,190-а,190-б,191,198,244 в м.Ніжині (а.с.18), було вирішено зареєструвати за землекористувачами забудованих кварталів №№58,59,65,102,104,133,134,135,137,141,149, 188,190-а,190-б,191,198,244 присадибні ділянки по нормі загальною площею 562692 кв.м. Виявлені лишки площею 172048 кв.м залишені в користуванні землекористувачів до виникнення в них потреби. В тому числі, за будинком АДРЕСА_1 : площа ділянок по фактичному обміру - 1246, зареєстровано за землекористувачами - 910, лишки залишені в користуванні - 336.

Розпорядженням міського голови м.Ніжина від 18.02.2016 року №40 (а.с.154,155), було перейменовано вулиці міста Ніжина Чернігівської області, зокрема, АДРЕСА_1 (п.36 Додатку до розпорядження міського голови №40 від 18.02.2016 року).

16.03.2016 року (а.с.153) ОСОБА_2 звернулась до Ніжинської міської ради Чернігівської області із заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,0495 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 .

Пунктом 1.3. рішення 10 сесії VII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 20.04.2016 року №25-10/2016 було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки ОСОБА_2 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), де знаходиться житловий будинок, який є її власністю, на підставі договору дарування частки жилого будинку р.№1602 від 16.06.2006 року в АДРЕСА_1 (а.с.156-157).

04.10.2016 року (а.с.149) ОСОБА_2 звернулась до Ніжинської міської ради із заявою про затвердження проекту відведення у власність земельної ділянки площею 0,0495 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно п.2.1. рішення 18 сесії VII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 24.11.2016 року №45-18/2016 Про затвердження технічної документації із землеустрою та надання у приватну власність, в оренду, затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки: 2.1. ОСОБА_2 у власність та передати безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,0495 га, кадастровий номер :04:006:0182, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані. (а.с.19-21).

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24.05.2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 24.05.2021 року про відмову у задоволенні вимог заявленого позову не узгоджується із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставою для скасування рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24.05.2021 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що оскаржуваним ним рішенням Ніжинської міської ради про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0495 га було порушено його право на належну йому земельну ділянку, тому дане рішення підлягає скасуванню. Доводи апеляційної скарги, із посиланням на статті 86, 88, ч.1 статті 103, ч.5 статті 116, ч.1 статті 155, статтю 152 (у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин) Земельного кодексу України, статті 318, 391 ЦК України, стверджують про обґрунтованість вимог заявленого позову. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскільки позивач та відповідач ОСОБА_2 є співвласниками будинку на праві спільної часткової власності, земельна ділянка передавалась для обслуговування всього будинку та господарських будівель, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, повинно здійснюватись за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Апелянт зазначає, що він не підписував акт погодження меж земельної ділянки від 09.03.2016 року. Доводи апеляційної скарги стверджують, що Ніжинська міська рада не мала права надавати особі земельну ділянку, яка вже була зайнята, тобто, передана для обслуговування будинку АДРЕСА_1 на підставі рішення №680 виконавчого комітету Ніжинської міської Ради народних депутатів від 25.12.1979 року, без попереднього її вилучення. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскільки житловий будинок перебуває у спільній частковій власності, його розподілу не проведено, порядку користування не встановлено, то діями відповідачів порушено норми статей 86,88 Земельного Кодексу України.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 24.05.2021 року, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно архівного витягу з рішення №680 виконавчого комітету Ніжинської міської ради народних депутатів Чернігівської області від 25.12.1979 року Про результати обміру земель забудованих кварталів №№58,59,65,102,104,133,134,135,137, 141,149,188,190-а,190-б,191,198,244 в м.Ніжині (а.с.18), було вирішено зареєструвати за землекористувачами забудованих кварталів №№58,59, 65,102,104,133,134,135,137,141,149,188,190-а,190-б,191,198,244 присадибні ділянки по нормі загальною площею 562692 кв.м. Виявлені лишки площею 172048 кв.м залишені в користуванні землекористувачів до виникнення в них потреби. В тому числі, за будинком АДРЕСА_1 : площа ділянок по фактичному обміру - 1246, зареєстровано за землекористувачами - 910, лишки, залишені в користуванні - 336.

По справі встановлено, що площа землі 910 кв.м власникам будинку була відведена по нормі, відповідно до вимог законодавства (станом на вказаний хронологічний період), а інша земля площею 336 кв.м, визначена, як лишки, залишилась у комунальній власності, і оскільки претендентів на вказану землю станом на 25.12.1979 року не було, лишки були залишені землекористувачу, у тимчасове користування, без відповідної реєстрації. Таким чином, лишки, залишені у користуванні землекористувача - площа землі, яка залишилась після виділення землі землекористувачу відповідно до існуючих норм.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.07.2016 року, ОСОБА_1 є власником 3/4 частин житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.13).

За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 120981205 від 17.04.2018 року (а.с.15-16), ОСОБА_2 є власником 1/4 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 16.06.2006 року, р.№1602.

Відповідно до п.1. вказаного договору дарування від 16.06.2006 року (а.с.35-36), дарувальник ОСОБА_3 передала безоплатно, а обдаровувана ОСОБА_2 прийняла в дар належну дарувальнику на прав приватної власності 1/4 частину жилого будинку, який розташований в АДРЕСА_1 , з відповідною часткою господарчих та побутових будівель і споруд, які розташовані на земельній ділянці площею 910 кв.м, яка надана згідно рішення Ніжинського міськвиконкому №680 від 25.12.1979 року.

Виходячи із наведеного, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стали співвласниками будинку АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 910 кв.м, яка була надана згідно рішення Ніжинського міськвиконкому №680 від 25.12.1979 року. При цьому, лишки землі площею 336 кв.м залишились у власності Ніжинської міської ради.

Відповідно до приписів ч.4 статті 120 Земельного кодексу України (у редакції, яка діяла станом на час набуття права власності на будинок сторонами даного спору), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Як стверджує Ніжинська міська рада у відзиві на позовну заяву (а.с.143-148), лишки землі, які були залишені у користування землекористувачам до виникнення потреби, сторонам даного спору у порядку, встановленому законом, у власність або у користування, не виділялись. За даних обставин, сторонам спору на момент прийняття Ніжинською міською радою оскаржуваного позивачем рішення, не належало право користування більшою за площею земельною ділянкою, ніж та, яка вказана в їх правовстановлюючих документах, а саме, земельною ділянкою площею 910 кв.м.

По справі встановлено, що на момент укладання договору дарування 1/4 частини будинку від 16.06.2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , земельна ділянка використовувалась двома співввласниками: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Земельна ділянка була розділена між двома вказаними співвласниками за усною домовленістю. Таким чином, ОСОБА_3 , а в подальшому, ОСОБА_2 користувались земельною ділянкою, яка складалась із частини земельної ділянки, яка була виділена під будинок, а також лишками, які належали Ніжинській міській раді.

У 2016 році ОСОБА_2 вирішила сформувати та приватизувати земельну ділянку у межах, якими вона користувалась з моменту прийняття у дар відповідної частини будинку.

16.03.2016 року (а.с.153) ОСОБА_2 звернулась до Ніжинської міської ради Чернігівської області із заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,0495 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 .

Пунктом 1.3. рішення 10 сесії VII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 20.04.2016 року №25-10/2016 було надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою (а.с.156-157).

04.10.2016 року (а.с.149) ОСОБА_2 звернулась до Ніжинської міської ради із заявою про затвердження проекту відведення у власність земельної ділянки площею 0,0495 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно п.2.1. рішення 18 сесії VII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 24.11.2016 року №45-18/2016 Про затвердження технічної документації із землеустрою та надання у приватну власність, в оренду, затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки: 2.1. ОСОБА_2 у власність та передати безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,0495 га, кадастровий номер :04:006:0182, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані. (а.с.19-21).

При цьому, необхідно зазначити, що ОСОБА_2 здійснила формування нової земельної ділянки 0,0495 га шляхом виготовлення проекту землеустрою, а не шляхом виготовлення технічної документації щодо відновлення меж земельної ділянки площею 910 кв.м, на якій розташовано будинок, та виділення її в натурі.

Відмовляючи у задоволенні вимог заявленого ОСОБА_1 позову, суд першої інстанції зазначив у оскаржуваному рішенні від 24.05.2021 року, що Ніжинська міська рада діяла в межах наданих їй повноважень, і ОСОБА_2 у законний спосіб набула право власності на земельну ділянку, при цьому права ОСОБА_1 порушені не були. Суд першої інстанції також вказав у рішенні від 24.05.2021 року, що в ході розгляду даної справи не встановлено обставин на підтвердження факту набуття у власність відповідачем ОСОБА_2 земельної ділянки із порушенням встановленого порядку. Судом першої інстанції не встановлено підстав для визнання протиправним та скасування п.2.1. рішення 18 сесії VII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 24.11.2016 року за №45-18/2016 Про затвердження технічної документації із землеустрою та надання у приватну власність, в оренду, затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок щодо передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0495 га, кадастровий номер :04:006:0182, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також судом не встановлено підстав для скасування державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку.

Приймаючи до уваги вищенаведене, доводи апеляційної скарги не спростовують зазначених висновків оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 24.05.2021 року.

Відповідно до ч.1,ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язки доказування і подання доказів, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що він не підписував акт погодження меж земельної ділянки від 09.03.2016 року.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 24.05.2021 року, виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.121), у проекті землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,0495 га, який ОСОБА_2 подавала на затвердження Ніжинській міській раді, знаходиться акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 09.03.2016 року. Відповідно до вказаного акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 09.03.2016 року, власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок із земельною ділянкою ОСОБА_2 , претензій до існуючих меж не заявлено. Зазначений акт підписано спеціалістом ТОВ БНВП Черона-Л Шульковим М.С., власником земельної ділянки ОСОБА_2 , а також власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок, у тому числі, і ОСОБА_1 . Зокрема, у даному акті зазначено: Опис меж: … Г - Д: діл. ОСОБА_1 ... підпис.

Твердження позивача ОСОБА_1 відносно того, що він не підписував вказаний акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 09.03.2016 року, не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом. Оскільки, всупереч приписам ч.1,ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язки доказування і подання доказів, ОСОБА_1 не надано суду належних та достатніх доказів, у розумінні статей 77,80 ЦПК України, на підтвердження тих обставин, що підпис від імені ОСОБА_1 у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 09.03.2016 року, вчинено не ним, а іншою особою.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 24.05.2021 року, ухваленого на підставі норм права, які регламентують спірні правовідносини та на основі з`ясованих обставин, на які учасники судового розгляду даної справи посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом.

За даних обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24.05.2021 року необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: