П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 лютого 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача - Кожух О.А.,

суддів - Куштана Б.П., Бисаги Т.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 10 грудня 2021 року (суддя Фазикош О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до виконавчого комітету Ужгородської міської ради про зобов`язання змінити статус житла та укласти договір найму,-

в с т а н о в и в :

У грудні 2021 року адвокат Мензак Юлій Юлійович, від імені позивача ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до виконавчого комітету Ужгородської міської ради про зобов`язання змінити статус житла та укласти договір найму.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 10 грудня 2021 року позовна заява була повернута позивачеві ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мензак Юлій Юлійович.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою адвокат Мензак Юлій Юлійович, від імені позивача ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновки суду про те, що адвокат Мензак Ю.Ю. не мав повноважень підписувати позовну заяву від імені ОСОБА_1 є невірними, оскільки на підтвердження повноважень представника позивача до позовної заяви було додано оригінал ордеру серії АО № 1046569, виданого адвокатом Мензак Ю.Ю. на ім`я ОСОБА_1 щодо представництва її інтересів в Ужгородському міськрайонному суді. Крім того, відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 №9901/736/18 ордер, виданий відповідно до Закону № 5076-VI, є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Мензак Ю.Ю у грудні 2021 року звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатсьакої області із позовом в інтересах ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ужгородської міської ради про зобов`язання змінити статус житла та укласти договір найму.

До позовної заяви на підтвердження повноважень представника позивача додано ордер на надання правничої (правової) допомоги від 01.12.2021 року серія АО № 1046569, виданий на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 18 листопада 2021 (а.с. 13).

Повертаючи позовну заяву на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, суд першої інстанції в ухвалі зазначив, що оскільки матеріали справи не містять довіреності або договору про надання правової допомоги з переліком повноважень адвоката, ордер, доданий до позовної заяви, не містить відомостей щодо повноважень представника позивача на підписання позову від імені позивача, тому позовна заява підписана та подана особою, яка не мала на те повноважень, внаслідок чого зазначена позовна заява має бути повернута позивачу.

З такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки вони зроблені з порушенням норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Частиною першою статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Отже, ордер, який видано відповідно до Закону № 5076-VI, є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером чинна редакція ЦПК України не вимагає.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № П/9901/736/18 також звернула увагу, що виходячи зі змісту ч. 1, 3 ст. 26 Закону № 5076-VI, ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору. Крім того, адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (ст. 4001 Кримінального кодексу України).

Частиною четвертою статті 26 Закону України Закон № 5076-VI встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (ч. 1); обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері (ч. 2).

В ордері на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 , доданому до позовної заяви, зазначено, що договором про надання правової (правничої) допомоги права адвоката не обмежуються.

Системний аналіз норм статті 64 ЦПК України дає підстави для висновку, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, усі належні їй процесуальні права та обов`язки, передбачені процесуальним законом, окрім тих повноважень, щодо здійснення яких наявні певні застереження у виданій йому довіреності або ордері. Відповідно, відсутність застереження щодо повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії від імені особи, яку він представляє, має оцінюватися як наявність у представника такого процесуального повноваження.

Вказане свідчить, що позовну заяву від імені ОСОБА_1 було подано та підписано її представником - адвокатом Мензак Ю.Ю., повноваження якого на вчинення такої дії не обмежені.

При цьому у частині 1 статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Подання до позовної заяви довіреності або іншого документу, що підтверджує повноваження представника позивача, передбачено ч. 7 ст 177 ЦПК України.

Тобто, якщо у суду виникли сумніви в тому, що поданого ордеру на підтвердження повноважень представника є недостатньо, то суду слід залишити позовну заяву без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а не повертати її одразу позивачу.

Відповідний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 185/2794/19.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував положення ч.4 ст. 185 ЦПК України та дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви, поданої представником ОСОБА_1 адвокатом Мензак Ю.Ю..

Оскільки порушення норм процесуального права судом першої інстанції призвело до постановлення помилкової ухвали, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України оскаржувану ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, слід скасувати і направити справу для продовження розгляду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 10 грудня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 16 лютого 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: