Справа № 236/89/22
17 лютого 2022 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:
головуючої судді Бікезіної О.В.,
за участю секретаря судового засідання Грицай Н.І.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Лиман цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування,
Згідно з ухвалою судді від 26 січня 2022 року розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням положень ст. 274 ЦПК України з повідомленням (викликом) сторін та з наданням відповідачці строку для подачі відзиву на позов (а.с. 38-39).
Оскільки останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідачки ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 у відповідності до вимог ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» суд повідомив відповідачку про дату, час і місце судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.41).
Відповідачка ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про судовий розгляд, в установлений судом строк заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження суду не надала; правом на подання відзиву не скористалася.
Ухвалою суду від 16 лютого 2022 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
07.04.2014 року між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та відповідачкою ОСОБА_1 укладений кредитний договір №7080к (далі Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору відповідачка отримала кредит у сумі 8000,00 гривень строком на 24 місяці, з 07.04.2014 по 07.04.2016 року, зі сплатою процентів у розмірі 27,6% річних (п.1.1, а.с.14).
Повернення кредиту позичальником повинно було здійснюватися щомісячними платежами у сумі 517,00 грн., з яких 333,00 грн. тіло кредиту, 184,00 грн. проценти (п. 3.2, Графік розрахунків, а.с.14,15).
Відповідно до пункту 1.2 Договору страхування його предметом є майнові інтереси Кредитної спілки «Українська кредитна спілка», що не суперечать закону, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані останній внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені строки відповідно до Кредитних договорів.
Згідно із пунктом 1.3 Договору страхування позивач, як страховик, здійснює страхування кредитних ризиків за кредитними договорами, укладеними між позичальниками та Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка», згідно з Реєстром наданих за звітний період кредитів, що укладені в межах Договорів про співробітництво між Кредитною Спілкою «Українська кредитна спілка» та позивачем.
Пунктом 2.1 Договору страхування встановлено, що страховим випадком за цим Договором по відношенню до конкретного кредитного договору, що внесений до Реєстру наданих кредитів, є факт збитків Кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань перед Кредитором по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачених укладеним між ними Кредитним договором, внаслідок будь-яких подій («З відповідальністю за усі ризики»). Відповідальність Страховика за страховим випадком виникає у разі, якщо Кредитор не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених Кредитним договором протягом 10 (десять) днів після настання строку сплати третього платежу (п.2.1.1.).
Відповідно до виписки з рахунку позичальника ОСОБА_1 від 12.11.2019 року вих. №3559 відповідачка в період з 07.04.2014 року по 28.08.2014 року виконувала свої зобов`язання належним чином, сплачуючи щомісяця грошову суму в розмірі 517,00 грн. (а.с.25). Всього за вказаний період відповідачкою сплачено 2585,00 грн., з яких 1719,85 грн. - основної суми кредиту та 865,15 грн. процентів за користування кредитом.
З наведеного також випливає, що у зв`язку з несплатою відповідачкою з 07.09.2014 року очередних щомісячних платежів за графіком платежів протягом 10 (десять) днів після настання строку сплати третього платежу (тобто, після 07.11.2014 року) настав страховий випадок, передбачений п.2.1.1 договору страхування.
Відповідно до п. 5.7 Договору страхування до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за цим договором, переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» має до позичальника згідно з умовами відповідно кредитного договору.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Як вбачається зі змісту ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ч.1 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У ст. 979 ЦК України зазначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та; пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Аналогічну норму містить також ст. 4 Закону України від 17.03.1996 №85/96-ВР «Про страхування» (далі - Закон №85/96-ВР).
Згідно із п. 16 ч. 4 ст.6 Закону №85/96-ВР страхування кредитів (у тому числі відповідальності позичальника за непогашення кредиту) є одним з видів добровільного страхування.
Відповідно до ч.1 ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону №85/96-ВР до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
У той же час, згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Як випливає із змісту позовної заяви, позивач заявив свої вимоги одночасно з двох правових підстав, які виключають одна одну: в порядку регресу (ст. 1191 ЦК України) та в порядку суброгації (ст. 993 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про страхування»).
Згідно із п. 3 постанови № 5 Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року ухвалюючи рішення, суд має визначити, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. При цьому, суд має навести у рішенні мотиви, з яких не застосував норми права, що на них посилалися особи, які беруть участь у справі. У зв`язку із цим,посилання позивача у позовній заяві на норми права, які не підлягають застосуванню у даній справі, не є підставою для відмови в задоволенні пред`явленого позову, оскільки при вирішенні справи суд враховує підставу (обґрунтування) та зміст позовних вимог.
Таким чином, суд приходить до висновку, що до позивача в порядку суброгації перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором, яке належало КС «Українська кредитна спілка», що одержала страхове відшкодування.
Водночас суд бере до уваги, що за умовами п. 2.1.1, п. 5.3 Договору страхування, у разі якщо кредитор не одержав обумовлений кредитним договором останній за графіком платіж протягом 10 (десять) днів після настання строку сплати третього платежу, передбаченого кредитним договором, страхове відшкодування по такому страховому випадку сплачується кредитору в розмірі суми прострочених платежів на дату подання заяви на страхову виплату.
Той факт, що позивач сплатив своєму страхувальнику страхове відшкодування в розмірі більшому, ніж передбачено Договором страхування, не може бути підставою для стягнення з відповідачки суми, право на стягнення якої у кредитора вже припинилось і не могло перейти до позивача в порядку суброгації, оскільки в такому випадку на відповідачку був би покладений тягар подвійної сплати платежів за Кредитним договором.
Також суд зауважує, що однією з найважливіших ознак діяльності будь-якого страховика є ризиковість страхові компанії добровільно (за відповідну плату) беруть на себе ризики фізичних і юридичних осіб і гарантують, у випадку настання обумовлених страхових подій, виплатити страхове відшкодування. Для досягнення відповідних результатів у своїй діяльності за умов конкуренції, страхова компанія свідомо здійснює певні дії, реалізовує проекти, що мають певний ступінь ризику.
Відтак, позов може бути задоволений лише в частині страхового відшкодування, яка дорівнює розміру прострочених платежів, а саме, 9831,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування - задовольнити частково.
В іншій частині позову - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 17 лютого 2022 року.

Головуюча суддя -