Справа №718/3058/21
Провадження №2/718/845/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2022 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді Масюк Л.О., секретаря Бужак О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області та ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та частку у майні колгоспного двору, -

за участю: позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2 .

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області та ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та частку у майні колгоспного двору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що батько позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 87 років. За життя батько 20.05.2016 року склав заповіт, за яким на випадок його смерті зробив розпорядження, що все майно, де б воно не було, із чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті і на що він матиме право за законом, заповів позивачу ОСОБА_1 .

Після смерті батька відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку літера А загальною площею 44,30 кв.м, житловою площею 33,60 кв.м, літньої кухні літера Б, сараїв літера В, Д, Е, Є, гаражу літера Г, вбиральні літера 3, колодязя № 1, огорожі № 2-5

Вказаний житловий будинок із належними до нього господарськими будівлями і спорудами станом на 15.04.1991 року мав статус колгоспного двору - головою сім`ї зареєстрований його померлий батько, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , членами сім`ї є його матір, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які і проживали за вказаною адресою. Відповідач ОСОБА_2 в даному будинку не проживала, що підтверджується довідкою Шишківського старостине округу №3 Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області 29.12.2021 року.

Вказує, що відповідач за даним позовом, його сестра ОСОБА_2 , звернулася з заявою до Кіцманської державної нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , 1931 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Він, ОСОБА_1 , та його мати, ОСОБА_4 , 21.09.2019 року уклали нотаріально посвідчений договір про поділ спадщини, за яким ОСОБА_4 успадкувала земельну ділянку площею 0,2415 га, розташовану в с. Шишківці, урочище „Малятинецьке Кіцманського району Чернівецької області, з кадастровим №:02:001:0458, а ОСОБА_1 успадкував житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, шо знаходиться в АДРЕСА_1 та п`ять земельних ділянок різного розміру та призначення.

Зазначає, що 01.09.2020 року державним нотаріусом Кіцманської нотаріальної контори Беженар А.М. була винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії з питання видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_1 не подано правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок та документи, що підтверджують реєстрацію права власності на цей житловий будинок.

Відсутність правовстановлюючих документів на вищезазначений будинок зумовлені тим, що за життя його батько, мати і він не оформили своє право власності на належний їм житловий будинок, що по АДРЕСА_1 .

Крім цього, вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 84 роки померла його мати, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка за життя склала заповіт, за яким на випадок її смерті зробила розпорядження, що все майно, де б воно не було, із чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона матиме право за законом, заповіла йому, ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 до органу нотаріату із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , не зверталася.

Крім цього, посилається на те, що вартість житлового будинку із належними до нього господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 складає 50120 грн.

Згідно висновку №35/21 експертного технічного обстеження будівель та споруд від 27.09.2021 року, вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами відповідає вимогам діючих архітектурно-будівельним, санітарним та протипожежним нормам, і подальша їх експлуатація за призначенням можлива.

Враховуючи наведене, просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце слухання справи, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглядати за відсутності представника сільської ради.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, так як вважає, що її брат, ОСОБА_1 , повинен з нею поділитися спадком. Не заперечувала щодо відмови від права на спадкування після смерті батька ОСОБА_3 .

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 4).

Згідно свідоцтва про народження позивача ОСОБА_3 серія НОМЕР_2 від 14.11.1965 року вбачається, що батьками останнього зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.5).

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Шишковецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області Бабчук О.В., та зареєстровано в реєстрі за №32, ОСОБА_3 на випадок смерті зробив розпорядження: «Належний все майно, де б воно не було, із чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті і на що він матиме право за законом, заповів позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 » (а.с.6).

Згідно довідки №713 від 26.10.2021 року, виданої Шишківським старостинським округом Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області вбачається, що згідно по господарської книги №5 за 1991-1195 роки, станом на 15.04.1991 року по особовому рахунку № НОМЕР_3 села Шишківці Кіцманського (Чернівецького) району Чернівецької області, головою сімї зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , члени сімї: дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.11).

Відповідно до договору про поділ спадщини від 01.09.2020 року, посвідченого державним нотаріусом Кіцманської державної нотаріальної контори Беженар А.М., ОСОБА_4 та ОСОБА_1 провели поділ спадкового майна в натурі, згідно якого, ОСОБА_4 успадковує земельну ділянку площею 0,2415 га, розташовану в с. Шишківці, урочище „Малятинецьке Кіцманського району Чернівецької області, з кадастровим №:02:001:0458, а ОСОБА_1 успадковує житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,1576 га, розташовану в АДРЕСА_1 , за кадастровим № :02:001:0457; земельну ділянку площею 0,1044 га, розташовану в селі Шишківці, урочище «Толока вище пасіки» Кіцманського району Чернівецької області, за кадастровим № :01:003:0433; земельну ділянку площею 0,5067 га, розташовану на території Шишковецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, за кадастровим № :01:001:0183; земельну ділянку площею 0,4692 га, розташовану на території Шишковецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, за кадастровим № :01:003:0447 та земельну ділянку площею 0,0262 га, розташовану на території Шишковецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, за кадастровим №:01:004:0662 9 (а.с.13-14).

Державним нотаріусом Кіцманської нотаріальної контори Беженар А.М. 01.09.2020 року винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії з питання видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , оскільки ним не подано правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок та документи, що підтверджують реєстрацію права власності на цей житловий будинок (а.с.15).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 15.02.2021 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 16).

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Шишковецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області Бабчук О.В., та зареєстровано в реєстрі за №33, ОСОБА_4 на випадок смерті зробила розпорядження: «Належний все майно, де б воно не було, із чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день її смерті і на що вона матиме право за законом, заповіла позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 » (а.с.17).

Згідно звіту суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_5 від 05.07.2021 року про оцінку майна, вартість житлового будинку із належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 складає 50120 гривень (а.с.18-42).

Довідкою №829 від 29.12.2021 року, виданою Шишковецьким старостинським округом №3 Ставчанської сільської ради, встановлено, що згідно погосподарської книги №5 за 1991-1995 роки, станом на 15 квітня 1991 року по особовому рахунку № НОМЕР_3 в домогосподарстві с. Шишківці Кіцманського району Чернівецької області на даний час адреса житлового будинку: АДРЕСА_1 , який має статус колгоспного двору, були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - голова двору; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - дружина; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - син. ОСОБА_6 станом на 15.04.1991 року у вказаному господарстві не проживала та не була зареєстрована (а.с. 51).

Згідно із частиною першою статті 120, статтею 123 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року №112/5, а згодом аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за №5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Згідно зі змістом цих Вказівок суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

З матеріалів справи вбачається, що рік побудови спірного майна є 1964 (а.с. 35).

Отже, суд вважає, що при вирішенні спору слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинку, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність" та іншими нормативними актами.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спадкоємець ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і така заява відкликана не була ( ч. 5 ст. 1269 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Позивач ОСОБА_1 , виконавши всі вимоги законодавства з приводу прийняття спадщини, звернувся до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на будинковолодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 , на що одержав відмову з підстав ненадання правовстановлюючих документів на спадковий будинок.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Вищий Спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ листом № 24-753/04-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснив, що при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи зазначене, та те, що будинковолодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 , станом на 15.04.1991 року мало статус суспільної групи господарств - колгоспний двір, в якому були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як голова двору; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його дружина та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , його син, а відповідач ОСОБА_6 станом на 15.04.1991 року у вказаному господарстві не проживала та не була зареєстрована, то майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності та є рівними.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України).

Як передбачено статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, як передбачено ст.1223 ЦК України та заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 грудня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємця, який прийняв спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Таким чином, враховуючи те, що на користь позивача його батьком ОСОБА_3 та матірю ОСОБА_4 вчинено заповіти, якими все майно, яке буде їм належати на день смерті, останні заповіли позивачу, а ОСОБА_1 у встановленому порядку звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, він вважається таким що прийняв спадщину, але оскільки у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок, та у зв`язку із відсутністю у позивача іншого способу щодо визнання права власності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб.

Керуючись ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1268 ЦК України, ст. ст. 200, 211, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263- 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області та ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та частку у майні колгоспного двору задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителем АДРЕСА_2 , право власності на спадкове майно, а саме на 2/3 частини в житловому будинку із належними до нього господарськими будівлями та спорудами розташованого по АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку літера А, загальною площею 44,30 кв.м, житловою площею 33,60 кв.м, літньої кухні літера Б, сараїв літера В, Д, Е, Є, гаражу літера Г, вбиральні літера З, колодязя № 1, огорожі № 2-5, загальною вартістю 50120 грн., після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителем АДРЕСА_2 , право власності на майно, (частка в майні колгоспного двору), а саме на 1/3 частину в житловому будинку із належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку літера А, загальною площею 44,30 кв.м, житловою площею 33,60 кв.м, літньої кухні літера Б, сараїв літера В, Д, Е, Є, гаражу літера Г, вбиральні літера З, колодязя № 1, огорожі № 2-5, загальною вартістю 50120 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 18.02.2022 року.

Суддя Кіцманського

районного суду: Л.О. Масюк