Ухвала

18 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 757/76916/17-ц

провадження № 61-244ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління справами Апарату Верховної Ради України, Верховної Ради України, Державної казначейської служби України, товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція журналу «Віче» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги, матеріальної допомоги на оздоровлення,

встановив:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління справами Апарату Верховної Ради України, Верховної Ради України, Державної казначейської служби України, товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція журналу «Віче» (далі - ТОВ «Редакція журналу «Віче»), у якому просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість із заробітної плати за період з квітня 2016 року по 01 лютого 2017 року у розмірі 125 611, 12 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 761 838, 22 грн, компенсацію за невикористану відпустку за 2015 та 2016 роки у розмірі 24 638, 91 грн, вихідну допомогу у розмірі 46 690, 80 грн, матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі 15 563, 60 грн, а всього - 974 342, 65 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 03 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Редакція журналу «ВІЧЕ» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати за період з квітня 2016 року по 01 лютого 2017 року у розмірі 125 611, 12 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 761 838, 22 грн, компенсацію за невикористану відпустку за 2015 та 2016 роки у розмірі 24 638, 91 грн, вихідну допомогу у розмірі 46 690, 80 грн, матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі 15 563, 60 грн, а всього - 974 342, 65 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління справами Апарату Верховної Ради України, Верховної Ради України про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вихідної допомоги залишено без задоволення.

31 грудня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 червня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та постанову Київського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 21 січня 2022 року заявником надіслано до Верховного Суду клопотання про звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру.

Заявник просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік (пункт 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір»). На підтвердження наведеного надає суду довідку про доходи № 5716 4349 1177 3712 за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2021 року, видану Головним управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Частина перша статті 136 ЦПК України визначає право суду на звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, виходячи із майнового стану сторони, водночас стаття 8 Закону України «Про судовий збір» конкретизує порядок, умови такого звільнення та коло осіб, які можуть бути звільнені від сплати судового збору.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Ураховуючи неможливість сплати заявником судового збору у зв`язку з тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік, наявні підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права, а саме:

- застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України від 03 липня 2013 року в справі № 6-64цс13, від 29 січня 2014 року в справі № 6-144цс13 та у постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року в справі № 359/4100/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 136, 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги нарішення Печерського районного суду м. Києва від 03 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року.

Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.

Витребувати з Печерського районного суду м. Києва цивільну справу № 757/76916/17-ц за позовом ОСОБА_1 доУправління справами Апарату Верховної Ради України, Верховної Ради України, Державної казначейської служби України, товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція журналу «Віче» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги, матеріальної допомоги на оздоровлення.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 31 березня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко