17.02.2022 Справа № 756/2132/22
Унікальний № 756/2132/22
Провадження № 2-з/756/78/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

17 лютого 2022 року

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Яценко Н.О. дослідивши матеріали заяви Концерну «Військторгсервіс» про забезпечення позову до подання позовної заяви Концерн «Військторгсервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання договору купівлі-продажу нежилого приміщення недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

Концерн «Військторгсервіс» через свого представника звернувся 15.02.2022 року до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви в якій просить суд забезпечити позов, який має намір подати шляхом: накладення арешту на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , площами 68,2 м2 (приміщення 347б), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, та 108,5 м2 (приміщення 347а), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що зареєстровані за ОСОБА_2 , до ухвалення судом рішення по суті спору та набрання ним законної сили.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що має намір звернутись до Оболонського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання договору купівлі-продажу нежилого приміщення недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Заявник посилається на те, що Концерн «Військторгсервіс» є державним господарським об`єднанням, що засноване на державній власності та входить до сфери управління Міністерства оборони України.

Все майно, що перебуває на балансі Концерну, є власністю Міністерства оборони України та закріплено за Концерном на праві господарського відання, котре передбачає право володіти, користуватись і розпоряджатися майном, закріпленим за ним власником (МОУ), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника.

Начальником Головного Управління Торгівлі Тилу Міністерства оборони України від 28.08.2006 № 20 «Про передачу основних фондів (активів), було вирішено, що на виконання вимог наказу начальника ГУТТ Міністерства оборони України від 06.02.2006 № 6 було вирішено створити комісію для передачі з обліку ДП МОУ «Київський госпрозрахунковий центральний експериментальний виробничий комбінат на баланс Концерну «Військторгсервіс» основні фонди (активи)- нежиле приміщення площею 176,7 м2, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартість якого становить: балансова - 947 359,0 грн., знос - 11 748,0 грн., залишкова -935 611,0 грн.

Так, відповідно до Акту приймання-передачі основних фондів від 28.09.2006 від ДП МОУ «Київський госпрозрахунковий центральний експериментальний виробничий комбінат» було передано на баланс Концерну «Військторгсервіс» вищевказане державне нерухоме майно.

Нежиле приміщення площею 176,7 м2, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є держаною власністю, що підтверджується технічним паспортом на вказане приміщення станом на 23.10.2018 та витягом з Єдиного реєстру об`єктів державної власності від 22.12.2018 № 10-15-26292, що посвідчують набуття права державної власності на такий об`єкт, та закріплено за Концерном на праві господарського відання й перебуває на балансі останнього.

Дане майно використовувалось Концерном у господарській діяльності (філія «Північна - попередня назва дирекція «Дім побуту та торгівлі», жодних дій по відчуженню даного об`єкту не провадилось.

Разом з тим, під час приймання-передачі справ, майна та посади начальника філії «Північна» Концерну та проведення інвентаризації нерухомого майна, що закріплено за Філією, було встановлено факт відчуження (заволодіння) сторонніми особами майна філії «Північна» Концерну, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання наказу Генерального директора Концерну «Військторгсервіс» від 22.12.2021 №84-АГ «Про передачу майна від Філії «Північна» Концерну «Військторгсервіс» до апарату Концерну «Військторгсервіс» комісія, яка була визначена у наказі, 28.12.2021 близько 11:00 год. здійснила виїзд до вказаного майна з метою його огляду.

По прибуттю за вказаною адресою, де розташоване майно Концерну, комісію до свого приміщення не впустили, та згодом прибула особа, яка зазначила, що є представником власника та вказане майно, є приватною власністю.

Так, з відомої Концерну інформації,05.08.2021 між громадянкою ОСОБА_1 та громадянином ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу вказаного нежилого приміщення, відповідно до якого було встановлено, що громадянка ОСОБА_1 є власником вказаного вище майна, на підставі договору купівлі-продажу нежилого приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грицаєнком В.В. від 19.02.2010 за реєстровим №236, однак не відомо, ким вказане приміщення було продано та на підставі яких саме документів.

Право власності на нежитлові приміщення Концерну зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 (підстава внесення запису, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.10.2021).

В подальшому, гр. ОСОБА_2 було замовлено та отримано технічний паспорт на групу нежитлових приміщень №347а, на підставі якого було проведено державну реєстрацію права власності на окремі нові нежитлові приміщення з присвоєнням нової поштової адреси: АДРЕСА_1 , площами 68,2 м2 (приміщення 347б) та 108,5м2 (приміщення 347а).

У зв`язку із виниклою ситуацією незаконного заволодіння державним майном Концерном «Військторгсервіс» було подано заяву до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, котрою 21.01.2022 в порядку ч.1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000002 за фактом неналежного виконання службових обов`язків посадовими особами Концерну, що призвело до відчуження майна за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України.

Концерном «Військторгсервіс» 31.01.2022 подано заяву про залучення як потерпілого до кримінального провадження №0000002.

Разом з тим, Концерну «Військторгсервіс» стало відомо про те, що новий власник майна має намір вказане нежитлове приміщення зруйнувати та перебудувати.

Таким чином, на сьогоднішній день, враховуючи те, що вказане майно є державною власністю та вибуло з володіння власника майна поза його волею, є ймовірність пошкодження вказаного майна новим власником, або навпаки його продажу.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, є достатні підстави вважати, що спірний об`єкт нерухомості - нежиле приміщення площею 176,7 м2, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням проведеного його поділу на нові об`єкти нерухомості з присвоєнням останнім нових поштових адрес може бути відчуженим ОСОБА_2 на користь інших осіб.

Обраний Концерном захід забезпечення позову співвідноситься з предметом позову, а отже, існує конкретний зв`язок між заходом забезпечення позову і предметом позову.

Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення вимоги щодо справедливості та ефективного захисту порушених прав, оскільки Концерн «Військторгсервіс» не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження, у разі задоволення цього позову, без нових звернень до суду.

У разі задоволенні цієї позовної заяви Концерн «Військторгсервіс» змушений буде звертатись із позовною заявою про припинення права власності на нежиле приміщення у чергового нового власника, за умови невжиття заходів забезпечення позову в даний час.

Концерн «Військторгсервіс» вважає, що вид забезпечення позову, який він просить застосувати, а саме накладення арешту на окремі нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , площами 68,2 м2 (приміщення 347б), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, та 108,5 м2 (приміщення 347а), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що зареєстровані за ОСОБА_2 , є виправданим заходом, який забезпечить можливість як розгляду цієї справи, так і реального виконання судового рішення, у разі задоволення позовних вимог Концерну, а також забезпечить ефективне поновлення порушених прав заявника та упередження можливого додаткового порушення прав та законних інтересів позивача.

Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до вчинення нової реєстраційної дії щодо нежилих приміщень, яке є предметом оспорюваного правочину, що у свою чергу, унеможливить виконання рішення суду і захист прав та інтересів у разі задоволення позову.

Крім того, застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежилі приміщення не призведе до обмеження права володіння та користування ОСОБА_2 зазначеним майном, за яким зареєстровані ці приміщення, а лише тимчасово унеможливить розпорядження ними до вирішення спору у суді.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу від 15.02.2022 року матеріали заяви про забезпечення позову передано в провадження судді Яценко Н.О.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Як визначено у ч. 2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, суд також враховує правову позицію Верховного Суду України.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

З досліджених судом змісту та вимог поданої заяви встановлено, що заявник має намір оспорювати правомірність укладення договору купівлі-продажу нежилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грицаєнком В.В. від 19.02.2010 за реєстровим №236 та має на меті заявляти віндикаційну вимогу.

Враховуючи зазначені вище обставини, суд приходить до висновку, що на даний час є обґрунтовані підстави для вжиття заходів забезпечення позову, які є необхідним та оправданим завданнями цивільного судочинства та забезпечуватиме ефективний захист та поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів позивача, які він має намір захистити при зверненні до суду, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення заявленого в майбутньому позову.

Відтак, суд вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Крім того, враховуючи те, що між сторонами виник спір стосовно об`єкту нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку, що заяву Концерн «Військторгсервіс» про забезпечення позову до подання позову слід задовольнити в повному обсязі у спосіб обраний позивачем.

Підстав, які б визначали необхідність обов`язково застосування зустрічного забезпечення позову в порядку ст.154 ЦПК України, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Концерн «Військторгсервіс» про забезпечення позову до подання позовної зави Концерн «Військторгсервіс» (, адреса місцезнаходження: 03151, м.Київ, вул. Сікевича Володимира, буд.28-А), до ОСОБА_1 ,(РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 (РНОКПП- НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ), про визнання договору купівлі-продажу нежилого приміщення недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, - задовольнити.

Накласти арешт на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , плошею 68,2 м2 (приміщення 347б), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, та 108,5 м2 (приміщення 347а), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що зареєстровані за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) до набрання чинності рішенням по даній справі.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її винесення.

Копію ухвали невідкладно направити Оболонському районному відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) для негайного виконання, а заявнику та іншим особам, яких стосуються заходи забезпечення позову - для відома.

Попередити, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвалу складено та підписано 17 лютого 2022 року.

Суддя Н.О. Яценко