Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6103/21
Номер провадження2/711/757/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.,

при секретарі Кофановій А.О.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовну заяву мотивує тим, що з відповідачем знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19 березня 2016 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що сторони мають різні погляди на життя, через що сімейне життя між ними не склалося, а тому, вони припинили спільне життя та фактичні шлюбні відносини. У зв`язку із викладеним вище, позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом. Крім того, просила стягнути з відповідача на її корись аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,0грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 21.10.2021р. провадження у даній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з розгляду даної справи з повідомленням сторін.

15.02.2022 відповідачем подано відзив на позовну заяву. З даного відзиву вбачається, що відповідач позовні вимоги визнає частково. Позивач не заперечує проти вимоги позивача про розірвання шлюбу. Щодо вимоги про стягнення аліментів, то зазначив, що вказану вимогу визнає частково, з огляду на те, що він є особою з інвалідністю 2 групи встановлено безтерміново і отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2352,70грн. на місяць. Періодично він отримує матеріальну допомогу від Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради (проте аліменти з матеріальної допомоги не стягуються). Також зазначив, що він регулярно проходить лікування і потребує регулярного прийму лікарських препаратів і несе відповідні витрати на це. Вказав, що має на утриманні ще одну дитину - доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої виплачує аліменти в розмірі 1176,35грн. З огляду на викладене, вказує, що має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1050грн, який станом на лютий 2022 дорівнює 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а отже вважає, що саме такий розмір стягуваних з нього аліментів буде являтися адекватним та відповідатиме інтересам сторін.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала позицію викладену у відзиві на позов від 15.02.2022р. та просила позовні вимоги задовольнити частково.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні сторони 19 березня 2016 року зареєстрували шлюб у Черкаському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис - № 07 (а.с.4).

Сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 09 липня 2016 року Соснівським районним у місті Черкаси відділом цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (а.с. 5).

Дитина проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні, зазначена обставина визнається відповідачем, а тому не потребує доказуванню у даній справі.

Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно ст.110 СК, один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу.

Згідно ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, разом сторони не проживають, сімейних відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Відповідно до ст.113 СК особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не висловила свою думку щодо відновлення їй її дошлюбного прізвища, то суд не розглядає дане питання.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього.

За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України (в редакції, що набрала законної сили 08.07.2017 року), способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України (в ред., що діє з 08.07.2017 року) визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом.

Крім того, частиною першою статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України в ред., що діє з 08.07.2017 року).

За положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».

Позивач формує свої позовні вимоги, а суд в силу ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, та в межах заявлених нею позовних вимог, про що неодноразово звертав увагу в своїх постановах і Верховний Суд.

При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує позицію позивача, яка в судовому засіданні просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,0грн. щомісячно, а також позицію відповідача, який не заперечував проти стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1050грн. щомісячно, що відповідатиме 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також його матеріальний стан, стан його здоров`я (те що він є особою з інвалідністю 2 групи встановленої безтерміново), є працездатною особою, якій в силу його здоров`я рекомендоване працепристосування та протипоказана важка фізична праця, розмір щомісячного доходу відповідача (отримання ним пенсії по інвалідності в розмірі 2352,70грн.), а також те, що з нього за виконавчим листом №1008/3156/12 від 16.08.2012 виданого Васильківським міскрайонним судом Київської області стягуються аліменти на утримання доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку щомісячно починаючи з 15.05.2012р. і до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення із відповідача аліментів, та вважає за необхідне розірвати шлюбу та стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1300грн. щомісячно, що відповідатиме буде справедливим та достатнім розміром на утримання неповнолітньої дитини та відповідатиме її інтересам.

На думку суду, таке рішення є справедливим і таким, що постановлене виключно в інтересах неповнолітньої дитини.

Відповідно до положень ст. п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на підставі п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», в той же час, відповідач також звільнений від сплати судового збору, як особа з інвалідністю 2 групи, тому судові витрати в розмірі 908грн. слід віднести на рахунок держави.

Крім того, суд враховує, що при зверненні до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 908,0грн. які слід відшкодувати позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 84, 110, 112, 180, 181, 182, 183, 184 СК України та ст.ст. 12, 18, 258, 263, 273 ЦПК України, постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ,що зареєстрований 19 березня 2016 року Черкаським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис - № 07.

Після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище ОСОБА_1 не відновлювати.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі розмірі 1300,0грн., починаючи з 24.09.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,0грн.. компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставленням відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Р. В. Демчик