Справа № 588/1686/21
№ провадження 2/588/44/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2022 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретаря судових засідань Безкоровайної А.С., представника позивача Сумцова Є.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСТАПЕНКО Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Сумської області САВЕНКО Юрій Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно набутих коштів,

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача

Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що у жовтні 2021 року ОСОБА_3 дізнався про те, що за виконавчим написом від 22.06.2021 №203991, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем з позивача як з боржника стягується на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість в розмірі 8295,67 грн.

За виконавчим провадженням № 66994506 приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Савенко Юрієм Олександровичем було відкрито виконавче провадження та звернуто стягнення на заробітну плату позивача. Із заробітної плати позивача безпідставно вже стягнуто кошти у сумі 343,08 доларів США.

Представник позивача, вважає, що вказаний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню, а стягнуті з позивача кошти підлягають поверненню як безпідставно набуті.

Підстави стягнення заборгованості у сумі 8295,67 грн. на користь відповідача ОСОБА_3 не відомі. Позивачу не відомо про існуючі кредитні чи боргові зобов`язання перед ТОВ «Вердикт Капітал» чи іншими кредиторами. Відповідачем на адресу позивача жодних повідомлень з розрахунками заборгованості не надсилались. Заборгованість у сумі 8295,67 грн. є оспорюваною, оскільки позивач її не визнає, про вчинення виконавчого напису нотаріусом позивача попередньо не повідомляли, вимог про порядок погашення боргу, актуальні рахунки та розрахунок заборгованості до позивача не надходили, кредитний договір не був нотаріально посвідчений, а відтак у приватного нотаріуса не було підстав для вчинення оспорюваного виконавчого напису.

Представник позивача ОСОБА_4 посилався на те, що чинна редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, який з позивачкою не укладався. Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» визнано незаконною та чинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Посилаючись на указані обставини, уточнивши вимоги в частині валюти стягнення безпідставно набутих коштів представник позивача ОСОБА_4 просить суд: 1) визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., вчинений 22.06.2021 та зареєстрований у реєстрі за №203991, про стягнення з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість у розмірі 8295,67 грн., таким, що не підлягає виконанню; 2) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_3 в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, вчиненим 22.06.2021 та зареєстрований у реєстрі за №203991, грошові кошти в сумі 7717,00 грн.

Стислий виклад позиції відповідача

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду. Товариством у визначений судом процесуальний строк не подано відзив на позов.

Позиція третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Савенко Ю.О. у судове засідання не з`явились, письмових пояснень не надали.

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників

Ухвалою суду від 19.10.2021 року залишено позовну заяву без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків.

На виконання ухвали суду від 19.10.2021 року представником позивача надано заяву про усунення недоліків та сплачено судовий збір.

Ухвалою суду від 27.10.2021 року було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 27.10.2021 за заявою представника позивача судом вжито заходів забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса.

Представником позивача 22.12.2021 року подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

Від відповідача 22.12.2021 року надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та надання копії позовних матеріалів.

Ухвалою суду від 22.12.2021 року за клопотанням представника позивача витребувано додаткові докази.

На виконання ухвали суду від 22.12.2021 року приватним виконавцем 12.01.2022 року надано витребувані судом письмові докази.

Протокольною ухвалою суду від 26.01.2022 року за клопотанням представника позивача, судовий розгляд було відкладено

11.02.2022 року представником позивача надано заяву про уточнення розміру майновох позовної вимоги.

Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що 18.08.2017 ОСОБА_3 та ПАТ «Альфа-Банк» уклали кредитний договір №630717531НРLS (а.с.76-77).

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 22.06.2021 був вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі №203991, за яким нотаріусом звернено стягнення із ОСОБА_3 , як боржника за кредитним договором за №630717531НРLS від 18.08.2017 року, укладеним з АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами факторингу 21-12/20 від 21.12.2020 року є ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС», якому АТ«Альфа-Банк» відступлено права вимоги на підставі договору №2 від 21.12.2020, за період із 21.12.2020 по 24.05.2021 у розмірі 7139,31 грн. заборгованість за тілом кредиту; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією 656,36 грн., а також за вчинення виконавчого напису нотаріусом. Загальна сума, що підлягає стягненню 8295,67 грн. (а.с.78).

На підставі оспорюваного виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі № 203991 від 22.06.2021 року за заявою відповідача приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області постановою від 01.10.2021 було відкрито виконавче провадженні №66994506, а постановою від 07.10.2021 року було звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи позивача (а.с.7, 8).

З позивача у виконавчому провадженні приватним виконавцем під час примусового виконання спірного виконавчого напису були стягнуті 7717 грн., які були перераховані відповідачу на підставі розпорядження № 66994506 приватного виконавця Савенка Ю.О. (а.с.86)

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано.

Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт.

Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Судом установлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 22.06.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Укладений між позивачем та ПАТ «Альфа-Банк» кредитний договір від 18.08.2017 № 630717531НРLS, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

За таких обставин, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Крім того, відповідачем до суду не надано доказів переходу прав вимоги до ОСОБА_3 .

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису не доведення відповідачем наявності у ОСОБА_3 невиконаних зобов`язань договором за №630717531НРLS на суму 8295,67 грн. та безспірності указаної заборгованості, позов адвоката Сумцова Є.С. є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Вирішуючи похідну позовну вимогу про стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів, суд виходить таких мотивів.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Як установлено судом із ОСОБА_3 були стягнуті 7717 грн. у виконавчому провадженні № 66994506 з примусового виконання спірного виконавчого напису № 203991 від 22.06.2021, які були перераховані на користь відповідача (а.с.80).

Виконавче провадження № 66994506 було відкрито за заявою відповідача з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 22.06.2021 зареєстрованого у реєстрі за 203991, який підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Оскільки у цій справі спірний виконавчий напис, за яким стягнуто з ОСОБА_3 7717 грн., визнано таким, що не підлягає виконанню, правова підстава для примусового стягнення спірних грошових коштів вважається такою, що відпала, у зв`язку з чим до спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 1212 ЦК України.

У разі якщо відповідач вважає, що ОСОБА_3 має заборгованість за договором за №630717531НРLS він не позбавлений права звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості. Оцінка законності та обґрунтованості таких вимог буде надана судом у межах розгляду відповідної цивільної справи.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 623/363/20, від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20, від 08 вересня 2021 року у справі № 206/2212/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18, від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути 7717 грн. безпідставно набутих коштів стягнутих за виконавчим написом приватного нотаріуса Остапенка Є.М., вчиненого 22.06.2021 за №203991.

Відтак і похідна позовна вимога підлягає задоволенню.

Висновки суду щодо розподілу судових витрат

Відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу(стаття 133 ЦПК України).

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 1816 грн. 00 коп. за подання позову та в сумі 454 грн. 00 коп. за подання заяви про забезпечення позову, а тому ураховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вся суми 2270 грн. (454 грн. + 908 грн. + 908 грн.) сплаченого судового збору.

Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. просив суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивач в обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав договір про надання правничої допомоги від 04.10.2021 року (послуги оплачуються з розрахунку 1000 грн. за 1 годину, загальна сума гонорару за виконання доручення складає 6000 грн.); Акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 14.02.2022, фіскальний чек від 16.12.2021 про перерахування позивачем адвокату Сумцову Є.С. коштів на загальну суму 6000 грн.

В Акті приймання-передачі наданих послуг № 1 від 14.02.2022 представник позивача надав детальний опис робіт (наданих послуг) з наведенням здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, які узгоджуються з матеріалами справи.

Указані докази підтверджують факт понесення ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 6000 грн.

Відповідно до статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

Відповідач не подав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин, понесені позивачем у цій справі витрати на правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 6000 грн.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно набутих коштів задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСТАПЕНКА Євгена Михайловича, вчинений 22.06.2021 та зареєстрований у реєстрі за №203991, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 8295 (вісім тисяч двісті дев`яносто п`ять) грн. 67 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_2 7717 (сім тисяч сімсот сімнадцять) грн. 00 коп. в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСТАПЕНКА Євгена Михайловича, вчиненого 22.06.2021 та зареєстрованим у реєстрі за №203991.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_2 суму сплаченого ним судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. та понесені ним витрати на отримання професійної правничої допомоги в сумі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 17.02.2022 року.

Сторони:

Позивач

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

Відповідач

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», , адреса місцезнаходження: вул. Кудрявський узвіз, 5-Б м. Київ, 04053

Треті особи

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСТАПЕНКО Євген Михайлович адреса: вул.Мала Житомирська, 6/5 м.Київ, 01001

Приватний виконавець виконавчого Сумської області САВЕНКО Юрій Олександрович, адреса: вул.Металургів, 30 офіс 2 та 2-А м.Суми, 40004.

Суддя М.В. Щербаченко