"15" лютого 2022 р. Справа № 2-1028/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Котлярової І.Ю.,

за участі секретаря Тищенко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгород заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони (стягувача) у виконавчому листі, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Брайт Інвестмент» звернулось до суду із заявою про заміну сторони (стягувача) у виконавчому листі, посилаючись на те, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 4 травня 2011 року у цивільній справі № 2-1028/11, було задоволено позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк «Надра» щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно за кредитним договором № 321/ЕМК73/2008-980 від 02.09.2008 року у розмірі 39 119,35 грн. Згідно договору про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank від 05.08.2020 року право вимоги за кредитним договором № 321/ЕМК73/2008-980 від 02.09.2008 року та договором поруки від 02.09.2008 року укладеного між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та позичальником ОСОБА_1 та поручителем ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». В свою чергу згідно договору № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги від 30.09.2020 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором та договором поруки на користь ТОВ «Брайт Інвестмент». У зв`язку із чим представник ТОВ «Брайт Інвестмент» звернувся до суду із даною заявою та просив суд замінити сторону стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» у виконавчих листах по цивільній справі № 2-1028/11 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 321/ЕМК73/2008-980 від 02.09.2008 року в сумі 39 119, 35 грн. з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Представник заявника в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду заяви повідомлялася в установленому законом порядку, в прохальній частині заяви просила проводити розгляд у її відсутність.

Представник ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду заяви повідомлявся в установленому законом порядку.

Представник ПАТ «КБ «Надра» в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду заяви повідомлявся в установленому законом порядку.

Від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду надійшла заява, згідно якої зазначили, що заперечують проти задоволення даної заяви, з підстав, що ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 02.08.2021 року заявнику було відмовлено у задоволенні заяв про про заміну стягувача у виконавчому документі та поновлення строків для його пред`явлення до виконання. Заявником ухвали суду від 02.08.2021 року не оскаржувалися, а відтак провадження за заявою просили закрити, адже така заява вже вирішена судом.

Крім того, від ОСОБА_1 до суду надійшла заява, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області № 2-1028/11 від 04.05.2011 року задоволено позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк «Надра» щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно за кредитним договором у розмірі 39 119,35 грн.(а.с.35)

15.06.2012 року Вишгородським районним судом на підставі зазначеного рішення видано наручно виконавчі листи.

05.08.2020 року між ПАТ «Комерційний Банк «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір відступленням права вимоги № GL48N718070_blank згідно п. 1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників за кредитними договорами, та всіма іншими похідними договорами, права з якими виникають у Нового кредитора у зв`язку з із набуттям прав на умовах цього Договору, зазначених у Додатку до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту(овердрафту)) та/або договорами поруки та/або (договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

30.09.2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір відступленням права вимоги № GL48N718070_blank_01 згідно п. 1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, Первинний кредитор відступає Новому кредитору належні Первинному кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги Первинного кредитора до позичальників за кредитними договорами, та всіма іншими похідними договорами, права з якими виникають у Нового кредитора у зв`язку з із набуттям прав на умовах цього Договору, зазначених у Додатку до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту(овердрафту)) та/або договорами поруки та/або (договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Первинному кредитору за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

Як вбачається із Додатків №1 до договорів про відступленням права вимоги № GL48N718070_blank від 05.08.2020 року та № GL48N718070_blank_01 від 30.09.2020 року,

до ТОВ «Брайт Інвестмент» перейшло право вимоги за кредитним договором № 321/ЕМК73/2008-980 від 02.09.2008 року.

02.08.2021 року ухвалами Вишгородського районного суду Київської області у задоволенні заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому провадженні та поновлення строків для його пред`явлення для виконання, щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено, оскільки з наданих заявником матеріалів факт зміни первісного стягувача саме за кредитним договором № 321/ЕМК73/2008-980 від 02.09.2008 року, встановити неможливо. В частині поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа відмовлено, з підстав, що заяву подано неналежним заявником, який не є стягувачем за вказаним кредитним договором.

02.12.2021 року ТОВ «Брайт Інвестмент» звернувся до суду із заявою про заміну сторони (стягувача) у виконавчому листі долучивши до неї додатки № 1 до договорів про відступленням права вимоги № GL48N718070_blank від 05.08.2020 року та № GL48N718070_blank_01 від 30.09.2020 року, з яких вбачається, що до ТОВ «Брайт Інвестмент» перейшло право вимоги за кредитним договором № 321/ЕМК73/2008-980 від 02.09.2008 року.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 та 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі), тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Такі висновки викладені у постанові від 09 грудня 2019 року Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18).

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні (у виконавчому листі), оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду: від 15 серпня 2018 року у справі №190/2119/14-ц (провадження №61-20171св18), від 31 жовтня 2018 року у справі №201/8548/16-ц (провадження №61-16059св18), від 05 грудня 2018 року у справі №643/4902/14-ц (провадження №61-26197св18) та від 15 травня 2019 року у справі №370/2464/17 (провадження №61-39193св18).

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого документу, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13, від 30 липня 2019 року у справі № 5/128, від 21 серпня 2020 року у справі № 905/2084/14-908/4066/14.

Посилання ТОВ «Брайт Інвестмент» в заяві на нормативні акти щодо необхідності забезпечення обов`язковості виконання судового рішення, яке є невід`ємною складовою права кожного на справедливий судовий захист, в даному випадку не свідчить про порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки Конвенція має бути інтерпретована у такий спосіб, щоб гарантувати права кожного з учасників судового розгляду.

Приписи Закону України «Про виконавче провадження» вказують на обов`язок стягувача пред`явити виконавчий документ, виданий на підставі судового рішення, до виконання протягом визначеного строку й наслідками пропущення вказаного строку є законодавчо встановлена можливість боржника уникнення від виконання в примусовому порядку відповідного судового рішення, що відповідає таким основним засадам цивільного судочинства як верховенство права (складовим елементом якого є юридична визначеність), справедливість, добросовісність та розумність (ст.2 ЦПК України, ст.3 ЦК України).

Судом встановлено, що 15.06.2012 року Вишгородським районним судом на підставі зазначеного рішення видано наручно виконавчі листи ПАТ «КБ «Надра».

З наданих до суду матеріалів справи взагалі не можливо встановити чи перебували виконавчі листи щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на виконанні чи ні, оскільки будь яких відомостей з Автоматизованої системи виконавчих проваджень заявником суду надано не було.

З наявних в матеріалах справи копій виконавчих листів № 2-1028/2011 щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вбачається, що їх термін пред`явлення до виконання становить 1 рік.

Відтак, однорічний строк пред`явлення до виконання вказаних виконавчих листів стосовно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в силу положень п.2 ч.1, ч.2 ст.22, ст.23 Закону України №606-ХІV від 21.04.1999р. «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час набрання судовим рішенням законної сили та видачі виконавчого документа, сплив.

Аналізуючи викладене суд приходить до висновку про те, що подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, вимоги даної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» є необґрунтованими й не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 15 Закону України „Про виконавче провадження, ст. ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України, ст. 55, 442, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони (стягувача) у виконавчому листі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя І.Ю. Котлярова