Справа №333/814/22
Провадження №2/333/2180/22
У Х В А Л А

Іменем України

09 лютого 2022 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя: у складі судді Тучкова С.С., розглянувши матеріали цивільної справи №333/814/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору позики та іпотечного договору, -

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору позики та іпотечного договору.

Обґрунтовуючи своє звернення з позовом до Комунарського районного суду м.Запоріжжя позивач зазначив, що відповідач має місце реєстрації, що територіально відноситься до Комунарського району м.Запоріжжя.

Позови, що виникають із кредитних правовідносин, пред`являються до суду за загальними правилами підсудності (ст. 28 ЦПК України).

Правила статті 30 ЦПК України про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо).

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 41, 42 постанови від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» надав судам роз`яснення, де зазначив, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» також зазначено, що правила статті 114 ЦПК України про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо).

Виходячи з аналізу вищезазначеного, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Як вбачається з позовної заяви, позивач ставить питання про розірвання договору іпотеки нерухомого майна, а саме: нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зі змісту ст. 30 ЦПК України вбачається, що за деякими категоріями справ на підставі специфіки предмета спору в таких справах процесуальне законодавство чітко встановлює виключну підсудність, за якою лише один конкретний суд серед інших може розглядати таку категорію справ.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що справа підлягає передачі на розгляд до Ірпінського міського суду Київської області (08202, м. Ірпінь, вул. Мінеральна, 7).

Керуючись ст.ст.30, 31 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Передати цивільну справу №333/814/22 за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про розірвання договору позики та іпотечного договору, на розгляд до Ірпінського міського суду Київської області (08202, м. Ірпінь, вул. Мінеральна, 7) за підсудністю.

Направити зазначену справу до Ірпінського міського суду Київської області (08202, м. Ірпінь, вул. Мінеральна, 7) не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з її проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков