16.02.2022 Провадження № 2/337/319/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2022 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

У складі: головуючого судді Салтан Л.Г.

за участю секретаря Шаповалової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (юридична адреса: 69091, м.Запоріжжя, бул.Гвардейський 137, ) до ОСОБА_1 , що зареєстрований: АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води,

в с т а н о в и в:

02.12.2021 року представник позивача КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщення за адресою: АДРЕСА_2 бригади АДРЕСА_3 в сумі 35040,01 грн., посилаючись на неналежне виконання своїх зобов`язань з боку відповідача.

Ухвалою судді від 06.12.2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в спрощеному позовному провадженні.

У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу визначений строк на подання відзиву на позовну заяву .

У встановлений судом строк відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з відзивом на позов, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає повністю, за позовом заперечує з підстав пропущення позивачем строку позовної давності.

Представник позивача звернувся до суду з додатковими поясненнями на відзив відповідача та заявою, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на підставі документів наявних у матеріалах справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про розгляд справи сповіщений у встановленому порядку.

У відповідності до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Суд встановив, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населення для побутових потреб.

Квартира АДРЕСА_4 підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води.

У вказаній квартирі з 01.08.2017 року по 30.09.2021 року зареєстрований та мешкає відповідач ОСОБА_1 .

Згідно виписки з особового рахунку № НОМЕР_1 , заведеного на вказану квартиру, заборгованість за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.08.2017р. по 30.09.2021р. становить 35040,01 грн.

Суд вважає, що в період часу з 01.08.2017 року по 30.09.2021 року між сторонами існували правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання, що регулюються загальними нормами Цивільного кодексу України, що регулюють договірні відносини, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005р.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 610-611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Відповідно до ст. 67,68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно з п.5 ч.2 ст.7, ст.9 цього Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Згідно з ч.3 ст.9 цього Закону дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно п.20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Стосовно заяви відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки(ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов`язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов`язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Законом України від 30.03.2020р. № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). строки, визначені статтями 257, 258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV- 2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020р. на всій території України карантин, який неодноразово продовжувався Постановами Кабінету Міністрів України та діяв на час звернення позивачем до суду з цим позовом.

Отже, з урахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в межах позовної давності позивач має право на стягнення заборгованості по оплаті наданих послуг, обов`язок сплати якої настав з 12 березня 2017 року.

Як зазначалось, позивачем нарахована заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.08.2017р. по 30.09.2021р.

Враховуючи викладене, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги нарахована за період з 01.08.2017р. по 30.09.2021р.

Згідно із роздруківкою особового рахунку, відповідачу нараховано до сплати у період з 01.08.2017р. по 30.09.2021р. - 35 040,01 грн., перераховано 31.07.2020р. Хортицьким ДВС за судовим наказом № 2н/337/505/17 від 20.09.2017р. - 14 956,08 грн.

Стягнуту примусово суму за попереднім рішенням в розмірі 14 956,08 грн. враховувати, як оплату за нарахування у спірному періоді не можна, оскільки вона стосується більш раннього періоду, сума боргу за який вже стягнута судовим наказом.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає, що відповідач як споживач житлово-комунальних послуг в період часу з 01.08.2017р. по 30.09.2021р. в порушення вищевказаних норм діючого законодавства неналежним чином виконував свої зобов`язання щодо оплати спожитих послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 35040,01 грн., яка підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що даний позов слід задовольнити повністю.

Згідно з ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн.

Керуючись ст.509, 526, 610, 611 ЦК України, ст.67,68 ЖК України, ст. 7,9,12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005р., ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265 ЦПК України, суд, ,

В И Р І Ш И В :

Позов КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (юридична адреса: 69091, м.Запоріжжя, бул.Гвардейський 137, ) до ОСОБА_1 , що зареєстрований: АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрований: АДРЕСА_1 на користь КОНЦЕРНУ "МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ" м.Запоріжжя (п/ р НОМЕР_3 , Установа банку: АТ «Укрексімбанк» у м.Києві, МФО банку 322313, ) суму заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 35040,01 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрований: АДРЕСА_1 на користь КОНЦЕРНУ "МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ" м.Запоріжжя ( НОМЕР_4 ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» МФО 320478), витрати з оплати судового збору у розмірі 2270 грн.

Повний текст рішення виготовлено 16.02.2022 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення апеляційної скарги.

Суддя: Л.Г. Салтан