справа №176/426/22
провадження №2/176/346/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Кучма В.В., розглянувши заяву адвоката Лапшина Володимира Валентиновича про забезпечення позову у справі за позовом адвоката Лапшина Володимира Валентиновича поданого в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Лапшин В.В. просить забезпечити позов, з яким в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, який обґрунтовує тим, що 19.11.2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Однак відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання і повністю не розрахувалась з позивачем та не сплатила йому 46000 грн. Позов просить забезпечити шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, а також на грошові кошти, які належать ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, вивчивши підстави заяви про забезпечення позову суд приходить до наступного висновку.

Разом з позовною заявою адвокатом Лапшиним В.В. надано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на кошти на все рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти, що належать відповідачу ОСОБА_2 .

В обґрунтування вказаної заяви адвокат Лапшин В.В. зазначає, що необхідність накладення арешту не тільки на грошові кошти, а і на майно відповідача зумовлюється тим, що відповідач може незаконно відчужити все своє майно, а не вжиття заходів призведе до порушення справедливого та ефективного захисту порушених прав позивача та призведе до судових спорів щодо витребовування майна, яке може бути в подальшому відчужене третім особам.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п.1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Положеннями ч.3 ст.150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

В свою чергу, суд при вирішенні питання про забезпечення позову має здійснити об`єктивну оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; додержання збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; взаємозв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, проаналізувати чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем не наведено вмотивованого обґрунтування, що сам цей вид заходу забезпечення позову необхідно вжити, та що невжиття такого заходу ускладнить або унеможливить виконання рішення суду.

Також, відсутні достатні правові підстави для задоволення вимог в частині накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_2 , оскільки заявницею жодними доказами не підтверджено щодо наявності таких грошових коштів в банківських чи інших установах, що належать ОСОБА_2 та не долучені правовстановлюючі документи на будь-яке майно останньої.

Суд не володіє даними в яких банківських установах відкриті рахунки по отриманню заробітної плати, в яких - банківські вклади та виділені матеріали не містять таких даних.

З наведеного випливає, що відомості про те, на яке саме майно позивач просить накласти арешт, де це майно знаходиться, на яких рахунках, в якій сумі та в яких банківських установах перебувають грошові кошти відповідача є необхідними для забезпечення позову.

Разом з тим, звертаючись в суд із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рахунки, належні відповідачу на праві власності, позивач не надав доказів, що рахунки належать саме йому.

Відсутність відомостей про рахунки відповідача та його вартість не дає змоги визначити співмірність засобів забезпечення позову із заявленими вимогами.

Окрім того, накладення арешту вцілому на усе майно, без конкретизації його виду, розміру, буде порушувати права відповідача та суперечити ціні позову.

Отже, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149-153, 258, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви адвоката Лапшина Володимира Валентиновича про забезпечення позову у справі за позовом адвоката Лапшина Володимира Валентиновича поданого в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо Дніпровського апеляційного суду або через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області на протязі п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя :