Номер провадження: 22-ц/813/3874/22
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Заїкіна А. П., Погорєлової С.О.,

розглянувши у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАГАРІН-СЕРВІС», ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

31 серпня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАГАРІН СЕРВІС», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛАКС» про захист прав споживачів та відшкодування шкоди (т. 1 а.с. 1 - 7).

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року позов залишено без руху (т. 1 а.с. 66 ? 67). Ухвалою від 03 жовтня 2016 року по справі відкрито провадження (т. 1 а..с. 73).

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 26 червня 2018 року зазначена справа направлена за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси (т. 2 а.с. 24 ? 25).

17 серпня 2018 року за результатами автоматизованого розподілу справа передана на розгляд судді Приморського районного суду міста Одеси Абухіну Р.Д. (т. 2 а.с. 32).

Ухвалою від 21 серпня 2018 року справа прийнята до свого провадження, встановлений загальний порядок розгляду справи та призначено підготовче судове засідання (т. 2 а.с. 33 ? 34)

Позивач неодноразово уточнював позовні вимоги, в останнє 02 серпня 2019 року звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАГАРІН - СЕРВІС», ОСОБА_1 та просив: стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАГАРІН-СЕРВІС» та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 51 419 (п`ятдесят одна тисяча чотириста дев`ятнадцять) гривень 66 копійок та моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, а всього 61 419 (шістдесят одна тисяча (т. 2. а.с. 157 - 161).

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 20 травня 2016 року його донька ОСОБА_3 керуючи автомобілем BMW, модель «320i», реєстраційний номер НОМЕР_1 зі згоди батька вирушила у м. Одеса, де збиралась зупинитись в готелі «Гагарін» за адресою: м. Одеса, Гагрінське плато, будинок 5 Б, завчасно забронювали номер. Приїхавши до місця призначення о 15:20 донька позивача припарковала автомобіль на стоянці біля готелю «Гагарін». Після цього вона вийшла з автівки та увійшла в будівлю готелю задля того, щоб домовитись про заселення у заброньований номер. В цей час донька позивача побачила, що автомобіль сильно пошкоджений, у зв`язку з тим, що з дванадцятого поверху готелю впало скло на автомобіль BMW, модель «320i», реєстраційний номер НОМЕР_1 та ще декілька інших припаркованих поряд автомобілей. 24 травня 2016 року позивач звернувся до експерта щодо визначення розміру матеріальних збитків, завданих автомобілю. Відповідно до висновку експерта від 30 травня 2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 46 919,66 гривень. З метою безпосереднього досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідачів із вимогою добровільно відшкодувати шкоду, завдану його автомобілю. Станом на день подання позову відповідачі жодним чином не відреагували на отримані претензії, шкоду завдану майну позивача не відшкодовували. З огляду на зазначене, вважає, що ТОВ «Гагарін Сервіс» та ОСОБА_1 (як власник приміщення, з вікна якого впало скло) зобов`язані солідарно відшкодувати шкоду, завдану автомобілю позивача.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 319 ЦК України, власник нежитлових приміщень АДРЕСА_1 ОСОБА_1 повинен нести відповідальність за свою власність, а також вживати необхідні заходи, спрямовані на запобігання будь-яких обставин з негативними наслідками, у даному випадку падіння скла на автомобілі інших осіб, припарковані біля готелю.

Крім того, позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля в результаті винних дій відповідачів було завдано моральну шкоду, яка виразилась в душевних стражданнях з приводу пошкодження його власності. Позивач протягом двох місяців зазнав не мало страждань щодо того, що особа, яка пошкодила його майно та повинен відповідати за свої дії не має на меті добровільно відшкодувати заподіяні матеріальні збитки хвилювання та думки про те, як відремонтувати свій автомобіль та де знайти ці кошти, тримали його у постійній нервові та психологічній напрузі, що вплинуло на його здоров`я та самопочуття. Крім того, позивач змушений був витрачати свій час на звернення до поліції та експертів з метою визначення вартості відновлювальних робіт, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди, та встановлення особи, винної у заподіянні, а в подальшому для захисту своїх прав до суду. Вказані вище обставини, спричинили ряд негативних наслідків та моральні страждання для позивача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 червня 2021 року позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАГАРІН-СЕРВІС», ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 51 419 (п`ятдесят одна тисяча чотириста дев`ятнадцять) гривень 66 копійок.

У задоволені решти вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

15 липня 2021 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 червня 2021 року, відповідно до якої відповідач просить рішення суду першої інстанції - скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

При цьому посилаючись на те, що висновок суду першої інстанції, що пошкоджений автомобіль BMW був припаркований на автостоянці готелю «Гагарін» не відповідає дійсності, оскільки у готелю немає жодних зовнішніх автостоянок, а є лише підземний паркінг.

Апелянт наголошує на тому, що висновок експертного дослідження №312 від 30 травня 2016 року не є належним та допустимим доказом по справі.

ОСОБА_1 вказує, що в матеріалах справи відсутні докази, що саме донька позивача керувала та приїхала на автомобілі позивача.

Судом першої інстанції не зазначено, на підставі яких доказів з`ясовано, що на 13 поверсі приміщення готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розбито скло, в результаті чого пошкоджені автомобілі.

Позивач у первісному позові, а потім у попередніх «редакціях позову» та у «новій редакції» позову зазначав та наполягав, що саме з 12-го поверху готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » впало скло на його автомобіль, а відповідач-2 зазначав та надавав відповідні документи, що він є власником приміщень 13-го поверху № НОМЕР_2 готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте у оскаржуваному рішенні суд зазначив: «Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача ОСОБА_1 щодо посилання позивача про падіння скла з 12 поверху будинку АДРЕСА_2 , що виключає можливість відшкодування шкоди ОСОБА_1 , як власником приміщень тринадцятого поверху АДРЕСА_3 , оскільки матеріалами справи підтверджено, що при візуальному огляді фасаду будівлі не визначається технічний четвертий поверх висотою 1,8 м, який не має фасадного засклення, що допускає технічну неточність в зазначені 12 поверху.»

На підставі яких доказів суд дійшов такого висновку, у оскаржуваному рішенні не зазначено, якими саме матеріалами справи це підтверджено, суд також не зазначив.

Єдиним доказом завдання матеріальної шкоди позивачу випадінням скла з готелю «Гагарін», є довідка від 09.06.2016 року Шевченківського відділення Приморського ВП в м. Одесі Національної поліції в Одеській області видана за зверненням позивача.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

10 серпня 2021 року на адресу Одеського апеляційного суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Гагарін-Сервіс» надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

При цьому посилаючись на те, що плутаниця з нумерацією поверху, з якого випало скло виникла тому, що в будівлі готелю «Гагарін» пронумеровані тільки поверхи з вільним доступом до них, без врахування технічного поверху, який знаходиться між третім і четвертим поверхами готелю " ОСОБА_4 " і не має вільного доступу .

Всі поверхи в будівлі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », крім технічного поверху, мають вікна на фасаді будівлі, тому, якщо рахувати поверхи готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по вікнам з фасаду будівлі, фактичний 13-й поверх також буде 12-м поверхом.

При розгляді справи Приморським районним судом м. Одеси ТОВ «Гагарін-сервіс» надало до суду, а також іншим сторонам у справі копії технічної документації, яка підтверджує наявність технічного поверху, а також надало фотофіксацію з нумерацією поверхів і відсутність нумерації на технічному поверсі та фотофіксацію відсутності скла на 13-ому поверсі з фасаду будівлі готелю «Гагарін».

Після вивчення даних доказів позивач замінив відповідача-2, яким первісно було ТОВ «Полакс» (власник фактичного 12 поверху в будівлі готелю «Гагарін», по внутрішній нумерації 11-й поверх) на відповідача-2 - ОСОБА_1 , який є власником фактичного 13-го поверху, з вікна якого і впало скло, а по внутрішній нумерації в готелі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » це 12-й поверх.

Факт наявності вікон та 13-му поверсі в будівлі готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які виходять на фасадну частину готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », був підтверджений технічною документацією та фотофіксацією наданою ТОВ «Гагарін-сервіс», а саме з вікна 13-го поверху, яке виходить на фасадну частину готелю «Гагарін» і впало скло.

Також вказує, що між скаржником та ТОВ «Гагарін-сервіс» Договір оренди №7 від 15.05.2016 року взагалі не укладався.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.08.2021 року провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 подану через представника - адвоката Фірсова Дмитра Олександровича на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАГАРІН-СЕРВІС», ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди було відкрито.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.02.2022 року вказану цивільну справу було призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що транспортний засіб BMW, модель «320i», реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_2 , дата реєстрації 23.05.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (т. 1 а.с. 8).

20 травня 2016 року автомобіль марки BMW, модель «320i», номерний знак НОМЕР_3 був припаркований на автостоянці готелю «Гагарін» за адресою: м. Одеса, Гагрінське плато, будинок 5 - Б, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (Том І, а.с. 10, а.с. 52-59, а.с. 57, а.с. 97, ас 209)

З`ясовано та підтверджено відповідною фотофіксацією, що на 13 поверсі цього приміщення розбито фасадне скло, в результаті чого пошкоджені автомобілі.

ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень тринадцятого поверху № 15 за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» від 29 липня 2010 року, номер запису 6286, в книзі 98неж-32, дата прийняття рішення про реєстрацію права власності 29.07.2010 року (т. 1 а.с. 145).

Мотивувальна частина

застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення матеріальних збитків, суд першої інстанції виходив з того, що з ОСОБА_1 , як власника приміщення тринадцятого поверху АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_2 необхідно стягнути матеріальну шкоду в розмірі 51 419 (п`ятдесят одна тисяча чотириста дев`ятнадцять) гривень 66 копійок, яка складає відновлювальний ремонт 46919,66 гривень, оплата послуг експерта 1500 гривень, 3000 гривень витрати на оплату послуг адвоката).

Колегія погоджується із вказаним висновком виходячи з наступного.

За змістом положень ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

У відповідності до положень ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постанові від 27 грудня 2019 року у справі №686/11256/16-ц.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

Факт пошкодження належного позивачу транспортного засобу у результаті падіння скла з приміщення, власником якого є ОСОБА_1 підтверджується листом Шевченківського відділення Поліції Приморського ВП в м. Одеса Головного управління Національної поліції в Одеській області від 09.06.2016 року №36/1 жео-8710, фотофіксацією місця події (Том І а.с. 52-56), статтею в засобах ЗМІ (Том І, а.с. 62), листом Шевченківського відділення Поліції Приморського ВП в м. Одеса Головного управління Національної поліції в Одеській області від 07.06.2016 року №36/1 жео-8734.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо доведеності належними та допустимими доказами факту пошкодження транспортного засобу позивача, з вини відповідача.

Натомість відповідачем не надано жодного доказу на спростування встановлених під час обстеження обставин та доказів відсутності його вини у пошкодженні транспортного засобу позивача.

Сума матеріального збитку, заподіяного потерпілій особі, повинна бути підтверджена таким засобом доказування, як звіт про оцінку майна (акт оцінки майна), який за змістом має відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України «Про затвердження методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395).

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла до висновку, що встановлена у висновку № 312 експертного дослідження від 30 травня 2016 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля автомобіля марки BMW, модель «320i», номерний знак НОМЕР_3 у сумі 46919,66 гривень, повністю відповідає характеру виявлених пошкоджень транспортного засобу.

Крім того, з метою відновлення свого порушеного права, позивачем були понесені витрати на проведення оцінки вартості майна у розмірі 1500, що підтверджується наданою ним квитанцією, а тому підлягає відшкодуванню відповідачем.

Доводи відповідача про те, що завдана позивачу шкода не підтверджується належними доказами не є обґрунтованими та не спростовують факту пошкодження транспортного засобу позивача.

Позивачем надано достатньо доказів для висновку про причини пошкодження транспортного засобу та про особу з вини якої це сталось. Проте вказане відповідачем жодним доказом не спростовано.

Всупереч ст. ст. 67-81 ЦПК України, відповідач, належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами не спростував, що шкоду заподіяно не з його вини.

Посилання апелянта на те, що пошкодження автомобіля не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із його діями, є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

З матеріалів справи також вбачається, що плутаниця з нумерацією поверху, з якого випало скло виникла тому, що в будівлі готелю «Гагарін» пронумеровані тільки поверхи з вільним доступом до них, без врахування технічного поверху, який знаходиться між третім і четвертим поверхами готелю " ОСОБА_4 " і не має вільного доступу.

При розгляді справи Приморським районним судом м. Одеси ТОВ «Гагарін-сервіс» надало до суду, а також іншим сторонам у справі копії технічної документації, яка підтверджує наявність технічного поверху, а також надало фотофіксацію з нумерацією поверхів і відсутність нумерації на технічному поверсі та фотофіксацію відсутності скла на 13-ому поверсі з фасаду будівлі готелю «Гагарін».

Після вивчення даних доказів позивач замінив відповідача-2, яким первісно було ТОВ «Полакс» (власник фактичного 12 поверху в будівлі готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », по внутрішній нумерації 11-й поверх) на відповідача-2 - ОСОБА_1 , який є власником фактичного 13-го поверху, з вікна якого і впало скло, а по внутрішній нумерації в готелі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » це 12-й поверх.

Факт наявності вікон та 13-му поверсі в будівлі готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які виходять на фасадну частину готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », був підтверджений технічною документацією та фотофіксацією наданою ТОВ «Гагарін-сервіс», а саме з вікна 13-го поверху, яке виходить на фасадну частину готелю «Гагарін» і впало скло.

Доводи і аргументи відповідача ТОВ «Гагарін-сервіс» у відзиві на скаргу стосовно доведеності позовних вимог і обґрунтованості рішення суду прийняті до уваги судом апеляційної інстанції і є підставою для залишення рішення суду без змін.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновкам суду першої інстанції.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення у незмінні частині відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1, ч.2 п.п.103 ЦПК України).

Колегія суддів залишає без задоволення апеляційну скаргу відповідача, а рішення суду першої інстанції про задоволення позову без змін, тому відповідач не має права на відшкодування судових витрат.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАГАРІН-СЕРВІС», ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 15 лютого 2022 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін