Справа № 505/421/13-ц
Провадження № 4-с/505/16/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2022 Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Івінського О.О.

секретаря судового засідання Черчел Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Подільську Одеської області цивільну справу за скаргою представника скаржника ОСОБА_1 - адвоката Ксенофонтова Є.С. на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. про зупинення виконання виконавчого листа та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та скасування постанови приватного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

06 серпня 2020 року адвокат Ксенофонтов Є.С. звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. В обґрунтування заяви зазначив, що 18 червня 2013 року Котовським міськрайонним судом Одеської області по цивільній справі було видано виконавчі листи №505/421/13-ц про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитом в розмірі 216637,79 грн. У зв`язку з цим, приватним виконавцем Притуляком В.М. було відкрито виконавче провадження №60901169 з примусового виконання виконавчого листа № 505/421/13-ц від 17 грудня 2019 року виданого Котовським міськрайонним судом Одеської області. 29 липня 2020 року ОСОБА_4 та її представник випадково дізнались про порушення прав заявника у виконавчому провадженні відповідно до ст.22 Закону України «Про виконавче провадження». В цей же день її представник адвокат Ксенофонтов Є.С. ознайомився у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. з матеріалами виконавчого провадження №60901169 з примусового виконання виконавчого листа №505/421/13-ц, виданого 18 червня 2013 року Котовським міськрайонним судом Одеської області та отримав копію виконавчого листа. Вважає, що зазначений виконавчий лист слід визнати таким, що не підлягає до виконання, оскільки пред`явлений до виконання вже після закінчення строку в один рік.

Скаржник та її представник адвокат Ксенофонтов Є.С. в судове засідання не з`явилися, надали заяву в якій вимоги викладені в скарзі підтримали та просив розгляд скарги проводити без участі скаржника та її представника.

Представник Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до судового засідання не з`явився, надав до суду заперечення, у яких просив скаргу адвоката Ксенофонтова Є.С. залишити без задоволення, посилаючись на те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не було пропущено, оскільки виконавчий документ був виданий до набрання чинності ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016, згідно якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи, був повідомлений належним чином про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суду не повідомив, заперечень, заяв про розгляд справи у його відсутність не надавав.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Про судове засідання, був повідомлений належним чином, проте судові виклики на судові засідання повернулись із зазначенням «Адресат відсутній». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи суд не володіє. Згідно ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали скарги та цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.ст.447, 448, 449 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Судом встановлено, що 18 червня 2013 року, Котовським міськрайонним судом Одеської області по цивільній справі були видані виконавчі листи №505/421/13-ц про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитом в розмірі 216637,79 грн.

12.06.2014 головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Котовського МРУЮ в Одеській області Баланюк М.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №43715394 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість в розмірі 217723,95 грн.

23.06.2015 головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Котовського МРУЮ в Одеській області Баланюк М.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість в розмірі 217723,95 грн. стягувачеві в зв`язку з тим, що майно опису й арешту у боржника не виявлено.

09.06.2016 головним державним виконавцем відділу Котовського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Нуждіною Н.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51449159 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість в розмірі 217723,95 грн.

23.12.2016 головним державним виконавцем Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Ковальовою Н.М. було винесено постанову про повернення виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість в розмірі 217723,95 грн. стягувачеві в зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

17.12.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60901169 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ПАТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитом в розмірі 216637,79 грн. та судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору в розмірі 2172,31 грн., тобто по 1086,16 грн. з кожного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 та її представник дізналася про порушення її прав у виконавчому провадженні лише 29 липня 2020 року. Адвокат Ксенофонтов Є.С. в цей же день звернувся приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та отримав копію постанови.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 28 ЗУ «Про виконавче провадження», передбачено надсилання документів виконавчого провадження. Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Однак, копія постанови виконавчого провадження, яка була надана приватним виконавцем до суду не містять доказів відправлення на адресу боржника.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконанню підлягають рішення, ухвали і постанови судів у цивільних справах.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 2677-VІ) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із частиною другою статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Отже, за загальним правилом, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

За пунктом 4 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2677-VІ, який набрав чинності з 9 березня 2011 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Таким чином, поширення дії норм вказаного Закону на правовідносини щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа.

У справі, яка переглядається, виконавчий лист суд видав 2 жовтня 2013 року, тобто після набрання чинності Законом № 2677-VІ, тому строк пред`явлення цього виконавчого листа до виконання повинен визначатися цим Законом і становити один рік з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили (7 березня 2011 року).

Зазначення судом у виконавчому листі іншого строку пред`явлення його до виконання не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою закону й не може бути змінено судом.

Суд має право лише поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за наявності відповідного клопотання стягувача та поважності причин пропуску цього строку (стаття 371 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 24, пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред`явлення якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Таким чином, з огляду на те, що виконавчий документ, виданий на підставі рішення суду після набрання чинності Законом України № 2677-VІ (9 березня 2011 року), був пред`явлений до виконання поза межами строків, установлених статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження», питання про поновлення пропущеного строку в установленому статтею 371 ЦПК України порядку не вирішувалося, і відповідно зазначена обставина, виходячи з положень статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

З урахування викладеного, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця в частині не своєчасного вчинення виконавчих дій не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а скаржником надано належні та допустимі докази на підтвердження неправомірності дій державного виконавця щодо бездіяльності під час виконання рішення суду, тому скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.447-450 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу представника скаржника ОСОБА_1 - адвоката Ксенофонтова Є.С. задовольнити частково.

Постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. від 17 грудня 2019 року про відкриття виконавчого провадження № 60901169 про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16.04.2013 за виконавчим листом від 18.06.2013 в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ПАТ «Ощадбанк» заборгованість по кредитному договору в розмірі 216637,79 грн. та судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору в розмірі 1086,16 грн. скасувати із відповідним скасуванням наслідків дій приватного виконавця в рамках такого виконавчого провадження.

В інших вимогах відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня проголошення ухвали безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.О. Івінський

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний суддею 15 лютого 2022 року.