справа № 492/1148/21
провадження № 2/492/160/22
РІШЕННЯ

Іменем України

03 лютого 2022 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гусєвої Н.Д.,

при секретарі судового засідання Богдан А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання,-

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліменти на час її навчання в розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатної особи починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 22 жовтня 2021 року і до закінчення нею навчання, але не більше чим до досягнення нею 23-річного віку посилаючись на те, що позивачка навчається у Міжнародному гуманітарному університеті Інституті права, економіки та міжнародних відносин (спеціальність: 241 «Готельно-ресторанна справа», бакалавр, контракт) на денній формі навчання, тому вона потребує матеріальної допомоги, якої відповідач добровільно їй не надає, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду із зазначеним позовом.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання позивачка не з`явилася, але надала до суду заяву, в якій просила суд про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, але надав до суду письмову заяву, в якій просив суд про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги позивачки визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з обов`язком батьків по утриманню повнолітньої дитини під час навчання, до досягнення нею 23-річного віку, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 (а.с. 5, 6), ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьком вказаний ОСОБА_2 , відповідач по справі, матір`ю ОСОБА_3 (а.с. 7).

З довідки № 1539 від 25 серпня 2021 року, виданої Міжнародним гуманітарним університетом, вбачається, що ОСОБА_1 , позивачка по справі, дійсно навчається у вказаному навчальному закладі на 2 курсі денної форми навчання, приблизний термін закінчення навчання - липень 2024 року (а.с. 8). Згідно договору № 241-029-Вд від 07 вересня 2020 року про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та заявником, укладеного між ОСОБА_3 , матір`ю позивачки, та Міжнародним гуманітарним університетом, за участю третьої особи ОСОБА_1 , позивачки по справі, позивачка здобуває вищу освіту на денній формі навчання (а.с. 9-10). Відповідно до банківських квитанцій ОСОБА_3 , матір`ю позивачки, здійснена оплата за навчання та проживання у гуртожитку ОСОБА_1 , позивачки по справі (а.с. 11, 12, 13, 14).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком позивачки ОСОБА_1 , яка після досягнення повноліття навчається в Міжнародному гуманітарному університеті, про що зазначила в позовній заяві та не заперечував відповідач, і цей факт відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню і суд приймає його.

Згідно довідки № 397 від 07.09.2021р., виданої Виробничим підрозділом «Локомотивне депо Одеса-Сортувальна» Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», ОСОБА_2 , відповідач по справі, офіційно працює (а.с. 15).

Згідно ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Тобто для виникнення вищезазначеного аліментного зобов`язання ст. 199 СК України передбачає наявність сукупності наступних юридичних фактів: навчання дитиною після досягнення нею повноліття; недосягнення дитиною встановленого законом віку 23 років; потреба дитини у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням; наявність у батьків можливості надавати матеріальну допомогу.

Довідкою № 1539 від 25 серпня 2021 року, виданою Міжнародним гуманітарним університетом, підтверджується той факт, що позивачка продовжує навчання після досягнення нею повноліття та навчається в вищевказаному навчальному закладі з 2020 року на денній формі навчання, на контрактній основі, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги (а.с. 8). Як було вище наведено, зі свідоцтва про народження та з паспорту громадянина України вбачається, що позивачка ОСОБА_1 не досягла 23 років (а.с. 5, 7).

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітньої доньки, яка навчається.

Суд при визначенні розміру аліментів враховує положення ст. 200 СК України, відповідно до якої суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків та повнолітньою дочкою.

Згідно з ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою щодо надання їм утримання застосовуються норми зокрема ст. 191 СК України.

В силу ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка від заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини як стан здоров`я та матеріальне становище дитини, а також платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Позивачкою та відповідачем не надано суду жодного доказу, підтверджуючого стан здоров`я та матеріальне становище позивачки, відповідача.

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 ЦПК України вважає, що зазначені докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилаються сторони, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З врахуванням фактичних обставин справи та вимог указаних норм матеріального законодавства, приймаючи до уваги стан здоров`я і матеріальне становище позивачки, обов`язок батька дитини утримувати свою повнолітню дитину на період навчання, стан здоров`я і матеріальне становище відповідача, виходячи з прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, який має забезпечуватись насамперед батьками, рівного обов`язку батька та матері по утриманню дитини, враховуючи зміну розміру прожиткового мінімуму в сторону збільшення, визнання вимоги позивачки на виплату аліментів на її утримання на період навчання до досягнення нею 23-річного віку, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивачки та стягнення аліментів з батька повнолітньої ОСОБА_1 , яка є дочкою відповідача, позивачкою по справі, на її утримання на період навчання в розмірі, зазначеному позивачкою, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 22 жовтня 2021 року, і до досягнення нею 23-річного віку, за умови її навчання.

На підставі вищезазначеного, суд, оцінивши в сукупності всі добуті в судовому засіданні докази, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 повністю.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць, оскільки наявна справа про стягнення аліментів.

Суд вважає за необхідне зазначити, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору.

Беручи до уваги, що позивачка звільнена від сплати судового збору, звернулася до суду з зазначеним позовом 22 жовтня 2021 року, на підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави у зв`язку з задоволенням позовних вимог позивачки про стягнення аліментів на її утримання до досягнення нею 23-річного віку, за умови її навчання.

На підставі ст. ст. 182, 183, 191, 198-201 СК України, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 15, 76-82, 89, 141, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 274-279, 430 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 )на її утримання на час її навчання в розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатної особи, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 22 жовтня 2021 року і до досягнення нею 23-річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за умови продовження нею навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.