Справа №345/146/22
Провадження № 2/345/235/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2022 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Якиміва Р.В.

за участю секретаря судового засідання Баран В.В.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 ,акції в ПАТ «Будінвест» в кількості 484 штуки;вклади по рахунку № НОМЕР_1 ,що знаходяться в ТВБВ №031 Калуського відділення №6344 ВАИ «Державний ощадний банк України».

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 в зв`язку з чим відкрилася спадщина на все її майно. ОСОБА_1 мав намір успадкувати майно та звернувся із відповідною заявою до нотаріальної контори. При зверненні до нотаріуса позивачу було відмовлено у зв`язку з тим, що житловий будинок в АДРЕСА_1 належить членам колгоспного двору, в якому не визначено частки співвласників у праві спільної власності. Тому позивач звернувся до суду та просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на вище зазначене домоволодіння.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 17.01.2022 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче відкрите судове засідання, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.

08.02.2022 року позивач подав до суду заяву про зміну позовних вимог та просить визнати за ним право власності на спадкове майно ,а саме будинковолодіння в цілому, що знаходиться в АДРЕСА_1 ,яке складається з житлового будинку літ «А»,літня кухня літ «Б»,гараж літ «В»,стодола літ «В1», стайня літ «В2»,навіс літ «Г»,убиральня літ «У»,огорожа №1,ворота №2,огорожа №3,криниця №4,ворота №5.

16.02.2022 року та 17.02.2022 року відповідачка ОСОБА_2 подала суду заяву у якій вказала,що змінені позовні вимоги визнає ,просить розглядати справу у її відсутності.

17.02.2022 року позивач ОСОБА_4 подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить суд його задоволити.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити за результатами проведення підготовчого судового засідання.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 (а.с.8).

Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу від 13.07.2021 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що житловий будинок в АДРЕСА_1 належить членам колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_3 в якому не визначено частки співвласників у праві спільної власності (а.с.7).

Згідно свідоцтва про право сумісної власності на жилий будинок від 22.09.1964 р. жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 належить членам колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_3 (а.с.18).

У відповідності до довідки №К-26/06-07 від 13.09.2021р. виданої Державним архівом Івано-Франківської області, згідно рішення Калуської міської ради депутатів трудящих від 04.09.1964 року №299 (а.с.20-21) за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 . (а.с.19).

Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 02.12.2014 року та довідки Івано-Франківського ОБТІ від 02.12.2021 року об`єктами будинковолодіння в АДРЕСА_1 є: житловий будинок літ «А»,літня кухня літ «Б»,гараж літ «В»,стодола літ «В1», стайня літ «В2»,навіс літ «Г»,убиральня літ «У»,огорожа №1,ворота №2,огорожа №3,криниця №4,ворота №5. Інвентаризаційна вартість даного домоволодіння станом на 02.12.2021 р. становить 419 100,00 грн. (а.с.21,22-26).

Відповідно до виписки з паспорту позивач ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с.14).

Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Оцінка суду:

Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З 15 квітня 1991 року був введений в дію Закон України «Про власність» в якому відбулося усуспільнення власності і власність колгоспного двору припинила своє існування. Тому до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке існувало до 15.04.1991р. мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору.

Так право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991р. проживали в ньому і брали участь у веденні спільного господарства. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних осіб.

Оскільки відповідачка не претендує на спадщину, а також не претендує на виділення своєї частки у спільній сумісній власності та не має наміру набувати у власність майно, то не має підстав визначати частки членів колгоспного двору.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 позивач прийняв спадщину і звернувся до нотаріальної контори про прийняття та оформлення спадщини,однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на будинковолодіння в АДРЕСА_1 не отримав через відсутність документу, який визначає і підтверджує частку спадкодавця у колгоспному дворі на дане нерухоме майно.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина в цілому на будинковолодіння в АДРЕСА_1 .

Оскільки, ОСОБА_1 належно та вчасно прийняв спадщину, відповідачка не заперечує проти задоволення позову, тому за таких обставин суд вважає, що за ним слід визнати право власності на заявлене спадкове майно за законом.

На підставі викладеного, ст.ст. 1216,1217,1223,1268-1269 ЦК України, керуючись ст.ст.259, 263-265, 280-282 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на спадкове майно, після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на будинковолодіння в АДРЕСА_1 ,яке складається з житлового будинку літ «А»,літної кухні літ «Б»,гаражу літ «В»,стодоли літ «В1», стайні літ «В2»,навісу літ «Г»,убиральні літ «У»,огорожі №1,воріт №2,огорожі №3,криниці №4,воріт №5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя