Справа № 147/393/19
Провадження № 2/147/6/22
УХВАЛА

про закриття провадження

17 лютого 2022 року смт. Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Натальчук О.А.,

із секретарем Подолян Т.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Свято-Різдва Богородиці Релігійної громади села Четвертинівка Тростянецького району Тульчинської єпархії Української Православної Церкви, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Управління національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації про визнання недійсним рішення загальних зборів та визнання протиправним і скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області перебуває вищевказана цивільна справа.

Ухвалою судді від 15.07.2021 р. дану цивільну справу прийнято до свого провадження суддею Мудрак А.М. та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 02.09.2021 р. задоволено заяву представника позивача, адвоката Ткаченка К.Д., про відвід судді Мудрак А.М. та на підставі розпорядження керівника апарату Тростянецького районного суду Вінницької області №147/393/19 від 03.09.2021 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи.

Ухвалою суду від 03.09.2021 р. дану цивільну справу прийнято суддею Натальчук О.А. до свого провадження та призначено підготовче засідання.

08.09.2021 року до суду надійшло клопотання адвоката Чубенко С.В. про закриття провадження у справі на підставі п.1.1 ст.255 ЦПК України.

Клопотання мотивоване тим, що згідно із матеріалами справи №147/393/19 підставою звернення до суду є незгода членів релігійної організації з рішенням загальних зборів релігійної організації про зміну канонічної підлеглості та реєстрацію статуту в новій редакції. Разом з тим спори між релігійною організацією та її учасником (засновником, членом), пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої організації, відносяться до спорів щодо управління такою юридичною особою і мають розглядатись у порядку господарського судочинства, що відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду.

В підготовче засідання позивач не з`явилася. Від її представника, адвоката Зубаня О.О., 04.02.2022 р. надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_1 . Проти задоволення клопотання адвоката Чубенко С. про закриття провадження у справі заперечив, оскільки вважає, що дана справа має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в підготовче засідання не з`явились.

Представник відповідачів, адвокат Чубенко С.В., в підготовче засідання не з`явилась, однак подала письмове клопотання про вирішення питання про закриття провадження без її участі та участі відповідачів. Клопотання підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача, адвокат Бодачевський Р.В., в підготовче засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_2 .

Представник Управління національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації 16.02.2022 р. подав заяву про розгляд справи його без участі.

З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» (в чинній редакції), релігійна організація визнається юридичною особою з дня її державної реєстрації; релігійна організація як юридична особа користується правами і несе обов`язки відповідно до чинного законодавства і свого статуту (положення).

Згідно зі ст.7 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» (в чинній редакції) релігійними організаціями в Україні є релігійні громади, управління і центри, монастирі, релігійні братства, місіонерські товариства (місії), духовні навчальні заклади, а також об`єднання, що складаються з вищезазначених релігійних організацій.

Положеннями частин першої - п`ятої ст. 8 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» (в чинній редакції) передбачено, що релігійна громада є місцевою релігійною організацією віруючих громадян одного й того самого культу, віросповідання, напряму, течії або толку, які добровільно об`єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб.

Членство в релігійній громаді ґрунтується на принципах вільного волевиявлення, а також на вимогах статуту (положення) релігійної громади; релігійна громада на власний розсуд приймає нових та виключає існуючих членів громади у порядку, встановленому її статутом (положенням).

Держава визнає право релігійної громади на її підлеглість у канонічних та організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним центрам (управлінням) і вільну зміну цієї підлеглості шляхом внесення відповідних змін до статуту (положення) релігійної громади; рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюються загальними зборами релігійної громади; такі загальні збори релігійної громади можуть скликатися її членами.

Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється не менш як двома третинами від кількості членів релігійної громади, необхідної для визнання повноважними загальних зборів релігійної громади відповідно до статуту (положення) релігійної громади.

Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту засвідчується підписами членів відповідної релігійної громади, які підтримали таке рішення.

Отже, спори між релігійною організацією та її учасником (засновником, членом) відносяться до спорів щодо управління такою юридичною особою і мають розглядатись у порядку господарського судочинства.

Такий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 06 квітня 2021 року у справі №910/10011/19 (провадження №12-84гс20), вказуючи, що спори між релігійною організацією та її учасником (засновником, членом), пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої організації, мають розглядатись в порядку господарського судочинства.

При цьому Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, є корпоративними в розумінні пункту 3 частини першої статті 20 ГПК незалежно від того, чи є позивач та інші учасники справи акціонерами (учасниками) юридичної особи, і мають розглядатися за правилами ГПК.

Предметом спору між сторонами є рішення зборів про зміну підлеглості релігійної організації в організаційних та канонічних питаннях та внесення відповідних змін та доповнень до статуту релігійної організації, а також реєстраційні дії пов`язані з цими рішеннями.

Оскільки спір виник між Свято-Різдва Богородиці Релігійної громади села Четвертинівка Тростянецького району Тульчинської єпархії Української Православної Церкви, Управлінням національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації та її членами з приводу прийняття загальними зборами релігійної організації рішень, оформлених протоколами, щодо зміни підлеглості у канонічних та організаційних питаннях релігійної громади з відповідними внесеннями змін до статуту релігійної організації та подальшої реєстрації нової редакції статуту, а такі рішення належать до рішень, які були ухвалені всередині цієї громади (релігійної організації) щодо реалізації цивільних прав, свобод та інтересів членів релігійної громади, а також спрямовані на забезпечення діяльності релігійної організації як юридичної особи з метою задоволення інтересів її членів, суд дійшов висновку, що спір виник щодо діяльності та управління релігійною організацією, а тому підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України, фізичні особи, які не є підприємцями, мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.1ч.1ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 19, п. 2 ч. 2 ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 255, ст. 256, 263 ЦПК України, суд

постановив:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Свято-Різдва Богородиці Релігійної громади села Четвертинівка Тростянецького району Тульчинської єпархії Української Православної Церкви, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Управління національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації про визнання недійсним рішення загальних зборів та визнання протиправним і скасування наказу, - закрити.

Роз`яснити позивачу, що вона має право звернутися до суду з вирішенням даного спору в порядку господарського судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.А. Натальчук