Ухвала

18 лютого 2022 року

місто Київ

справа № 758/5742/20

провадження № 61-871ск22

Верховний Суд, діючи у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., дослідив касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивачів

ОСОБА_1 у травні 2020 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором безвідсоткової позики від 17 грудня 2019 року у розмірі 7 542 124, 88 грн.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 7 542 124, 88 грн.

Здійснив розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 07 жовтня 2020 року у судовому засіданні звернувся з клопотанням про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року - без змін.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 14 січня 2022 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвокату Петриченко Аллі Ігорівні у розмірі 52 000, 00 грн, адвокатам Адвокатського об`єднання «Саєнко Харенко» у розмірі 394 703, 78 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 02 лютого 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для її виконання.

Від заявника 10 лютого 2022 року до Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, надані докази на підтвердження отримання копії постанови Київського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року особисто.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявник зазначив, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначив таке:

- суди першої та апеляційної інстанцій не врахували правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, від 02 вересня 2020 року та від 10 листопада 2021 року у справі № 329/766/18;

- суд апеляційної інстанції необґрунтовано посилався на неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу щодо витраченого часу та складності справи;

- суди першої та апеляційної інстанцій залишити без розгляду клопотання про продовження строку на подання доказів на підтвердження наданої правничої допомоги.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявником зазначені ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389, пункті 3 частини третьої статті 411 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги

IІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження ухвали Подільського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року.

Усуваючи недоліки касаційної скарги, заявник надав копію розписки, за змістом якої копію постанови Київського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року заявник отримав особисто в приміщенні суду 16 грудня 2021 року.

Згідно з частиною першою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини другої наведеної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

Аналіз касаційної скарги, доданих до неї матеріалів та доводів про поновлення строку на касаційне оскарження дають підстави для висновків, що строк, протягом якого заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження зазначеного рішення, пропущено з поважних причин, тому Суд поновлює його.

ІV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Оскільки вимоги ухвали Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Подільського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року.

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Подільського районного суду міста Києва цивільну справу № 758/5742/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак