Справа № 664/957/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року Цюрупинський районний суд Херсонської області

у складі:

головуючого судді Савчака С.П.,

секретар судового засідання Орлова О.С.,

за участі:

представника позивача (в режимі відеоконференції) ОСОБА_14,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олешки Херсонської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною ОСОБА_1 , який діє у своїх інтересах та від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ПАТ «НАСК «Оранта» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , який діє у своїх інтересах та малолітньої ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» ПРАТ «УПСК» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, оскільки саме володільці джерел підвищеної небезпеки несуть відповідальність за завдану шкоду. При цьому особи, які спільно завдали шкоди несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30.07.2020 року водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем «Мерседес», р.н. НОМЕР_1 та здійснюючи буксирування автомобіля «ВАЗ 2106», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , рухаючись по автодорозі «Олешки-Гола Пристань-Скадовськ», з боку м. Олешки, в напрямку м. Гола Пристань, на 10 км. +700 м., здійснюючи поворот ліворуч до с. Ліві Солонці, Олешківського району Херсонської області допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2109», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в подальшому зіткнувся з автомобілем «Фольцваген», р.н. НОМЕР_4 . Внаслідок ДТП пасажир автомобіля «ВАЗ 2106», р.н. НОМЕР_2 , гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинула на місці події. За фактом ДТП існує кримінальне провадження № 0000314 інформація про завершення якого у позивача відсутня.

В результаті вищевказаного ДТП та наслідків від нього, чоловікові загиблої, ОСОБА_6 та малолітній дочцізагиблої ОСОБА_2 було завдано шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача. Відповідальність водія ОСОБА_3 за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована у ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» ПРАТ «УПСК» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №А02576736, який діяв на момент настання ДТП станом на 30.07.2020 року. На підставі зазначеного просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_6 : - 11 335,20 грн. страхового відшкодування йому моральної шкоди; - 52 250,00 грн. страхового відшкодування понесених витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника; - 11 335,20 грн. страхового відшкодування моральної шкоди ОСОБА_2 ; - 170 028 грн. мінімально гарантованого загального розміру страхового відшкодування пов`язаного з втратою годувальника.

За відзивом на позовну заяву ПрАТ «УПСК» позовні вимоги не визнало та просить відмовити в його задоволенні. Відзив обґрунтовано тим, що звернення з позовом до нього є передчасним, оскільки страховиком не приймалося рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, страховик відповідно до законодавства має право призупинити 90-денний строк для виплати страхового відшкодування, оскільки дорожньо-транспортна пригода розглядається в кримінальній справі провадження за якою за № 0000314 відкрито 31.07.2020 року та перебуває на стадії досудового розслідування. Під час кримінального провадження встановлюються обставини вчинення ДТП, досліджується аспект дотримання учасниками ДТП Правил дорожнього руху, здійснюється оцінка технічних можливостей уникнення ДТП, наявності/відсутності непереборної сили та умислу потерпілого, тобто ті обставини, які вливають на рішення про виплату страхового відшкодування.

Позивачем не надано доказів наявності у загиблої ОСОБА_7 легального доходу, а тому відсутні підстави та розрахунку страхового відшкодування через відсутність середньомісячного заробітку (доходу) потерпілої та відповідно не можливості здійснення страхового відшкодування пов`язаного з смертю потерпілого відповідно до ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі за текстом - Закон № 1961) та ст. 1200 ЦК України. Крім того, не надано доказів перебування ОСОБА_2 на утриманні загиблої.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Мерседес», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 та водія автомобіля «Фольцваген», р.н. НОМЕР_4 була застрахована в ПрАТ «УПСК». Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 2109», р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_4 була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА», а тому відповідно до ст. 36 Закону розмір страхового відшкодування визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

За поясненнями щодо позову ПАТ «НАСК «ОРАНТА» позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_2 перебувала на утриманні загиблої та не надано довідки про її доходи за життя, а тому відсутні правові підстави для відшкодування страховиком шкоди заподіяною смертю потерпілої відповідно до ст. 1200 ЦК України.

Наданий позивачем товарний чек та квитанція на підтвердження витрат на поховання не доводять їх здійснення, оскільки у товарному чеку відсутня інформація щодо адреси суб`єкта господарювання, дати проведення платежу, підпис особи, яка отримала товар, штамп з зазначенням всіх обов`язкових реквізитів, що суперечить положенню «Про форму і зміст розрахункових документів. Квитанція також, не містить всіх необхідних обов`язкових реквізитів та особа яка її видала фізична особа-підприємець ОСОБА_8 відсутня у державному реєстрі вказаних осіб, не має право вести підприємницьку діяльність та видавати певні квитанції.

Особою винуватою у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_3 , оскільки відповідно до витягу з ЄРДР саме він керуючи автомобілем Мерседес здійснював буксирування автомобіля під керуванням ОСОБА_6 . ОСОБА_4 є потерпілим у кримінальному провадженні. Відповідати за відшкодування шкоди має ПрАТ «УПСК», оскільки відповідальність ОСОБА_3 застрахована у вказаному товаристві.

За відповіддю на відзив позовні вимоги підтримано та відповідь обґрунтована наступним чином. Внаслідок взаємодії чотирьох джерел підвищеної небезпеки, а саме автомобілів: - «Мерседес», р.н. НОМЕР_1 ; - «ВАЗ 2106», р.н. НОМЕР_2 ; - «ВАЗ 2109», р.н. НОМЕР_3 ; - «Фольцваген», р.н. НОМЕР_4 ; було завдано шкоди третій особі - пасажиру ОСОБА_7 , а тому з урахуванням ст. 36 Закону, ч. 1 ст. 1990 ЦК України позивач має право вимагати відшкодування в солідарному порядку з будь-кого від страховиків та/або володільців транспортних засобів, як частково так і в повному обсязі. В свою чергу ПрАТ «УПСК» в межах сум страхового відшкодування зобов`язане його виплатити.

Відповідальність за шкоду заподіяну джерелом підвищеної небезпеки має певні межі за якими відповідальність виключається та до них належать непереборна сила та умисел потерпілого. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди при цьому вина заподіювача шкоди не вимагається.

Не завершення кримінального провадження по факту ДТП не свідчить про передчасність вимог, оскільки факт страхового випадку зафіксовано правоохоронними органами відповідно до витягу з ЄРДР довідки про ДТП та це не спростовано відповідачем. Відсутні докази того, що дорожньо-транспортна пригода розглядається в кримінальній справі та відповідно до позиції МТСБ України страховик має право прийняти рішення щодо виплати страхового відшкодування без наявності рішення суду про притягнення до адміністративної відповідальності особи.

Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям померлого не може бути меншим ніж 36 мінімальних заробітних плати у місячному розмірі встановлених законом на день настання страхового випадку. Для наявності права на відшкодування дитині шкоди, завданої смертю потерпілого достатньо лише наявності права на одержання утримання від померлого, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому ОСОБА_2 має право на отримання відшкодування шкоди в межах мінімально гарантованого розміру страхового відшкодування.

Ухвалою від 19.04.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі, залучено до участі у справі третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ПАТ «НАСК «Оранта». Витребувано у СУ ГУНП в Херсонській області інформацію щодо результатів розслідування кримінального провадження щодо його завершення, у випадку закриття провадження зобов`язано надати копію постанови про закриття кримінального провадження, у випадку складення обвинувального акту повідомити щодо кого він складений та до якого суду надісланий. Відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про витребування копії результатів судово-медичної експертизи ОСОБА_7 .

Ухвалою від 01.12.2021 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду та не розглянуте повторне клопотання представника позивача про витребування доказів внаслідок його не підтримання.

В судовому засідання 21.01.2022 року позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали. Представник ПАТ «НАСК «Оранта» в судовому засідання 21.01.2022 року заперечила щодо їх задоволення в частині вимог з підстав зазначених у поясненнях. Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце його проведення були повідомленні відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, про поважність причин не з`явлення суд не повідомили. Інші треті особи, окрім ПАТ «НАСК «Оранта» своєї позиції щодо позову не висловили. В судове засідання 21.02.2022 року крім представника позивача інші учасники не з`явилися, про дату час та місце його проведення були повідомленні відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України.

Заслухавши учасників та дослідивши письмові докази у справі суд встановив.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Солонці Олешківського району Херсонської області померла ОСОБА_7 .

Батьками померлої є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Чоловіком померлої є ОСОБА_6 . Дочками померлої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

За довідкою УПП у Львівській області від 04.12.2020 року № 601310 в Херсонській області в Олешківському районі в с. Солонці по вул. Центральній 30.07.2020 року о 20:38 відбулася дорожньо-транспортна пригода - лобове зіткнення. Учасниками ДТП є: - «Мерседес», н.з. НОМЕР_1 , водій ОСОБА_3 , страховий поліс АО 2576736 виданий ПРАТ «УПСК»; - ВАЗ 2106, н.з. НОМЕР_5 ,водій ОСОБА_6 , страховий поліс АО 1251430 виданий ПРАТ «УПСК»; - ВАЗ 2109, н.з. НОМЕР_3 , водій ОСОБА_4 , страховий поліс АО 6349277 виданий ПАТ «НАСК «Оранта»; - «Фольцваген», н.з. НОМЕР_4 , водій ОСОБА_5 , страховий поліс АО 449781, виданий ПРАТ «УПСК».

Потерпілі: - ОСОБА_6 , (травмований); - ОСОБА_7 (загинула); - ОСОБА_4 , (травмований); - ОСОБА_12 (загинула).

За витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2020 року до вказаного реєстру було внесено відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 286 КК України за номером кримінального провадження 0000314.

30.07.2020 року близько 20:50 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , керуючи автомобілем Мерседес Е200, р.н. НОМЕР_1 та здійснюючи буксирування автомобіля ВАЗ 2106, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , рухаючись по автодорозі Олешки-Гола Присань-Скадовськ», з боку м. Олешки, в напрямку м. Гола Пристань, на 10 км. +700 м., здійснюючи поворот ліворуч до с. Ліві Солонці, Олешківського району Херсонської області допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2109, р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався з боку м. Гола Пристань в напрямку м. Олешки, який в подальшому зіткнувся з автомобілем Фольцваген Транспортер, р.н. НОМЕР_4 . Внаслідок ДТП пасажир автомобіля ВАЗ 2106 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинула на місці, а водій автомобіля ВАЗ 2109 ОСОБА_4 та пасажир ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , отримали тілесні ушкодження. ІНФОРМАЦІЯ_9 близько 17.00 ОСОБА_13 померла в лікарняному закладі.

За довідкою слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Херсонській області зазначене вище кримінальне провадження триває, проводяться слідчі дії, в т.ч. призначено та проведено судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_7 в КУ «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради з метою встановлення причин смерті, характеру, механізму утворення та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, можливості утворення виявлених тілесних ушкоджень при ДТП, знаходження у стані алкогольного сп`яніння на момент ДТП від 31.07.2020 року.

Відповідно до ст. 6 ЗУ Закону № 1961 страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 27.2., 27.3., 27.4. Закону № 1961 страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до п. 1, 2, 6 ч. 1 ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: - навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; - вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку; - наявності інших підстав, встановлених законом.

Відповідно до п-п. 37.1.1. п. 37.1. ст. 37 Закону№ 1961 підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку.

Відповідно до п. 27.1. ст. 27 Закону № 1961 страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 1188 ЦК України якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1193 ЦК України шкода, завдана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 36.1., 36.2. ст. 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Отже, для прийняття рішення страховиком щодо здійснення, відмови у здійсненні страхового відшкодування чи його здійснення в меншому розмірі необхідне встановлення наступних фактів:

- чи є смерть (загибель) ОСОБА_7 прямим наслідком дорожньо-транспортної пригоди від 30.07.2020 року внаслідок взаємодії автомобілів Мерседес Е200, р.н. НОМЕР_1 , ВАЗ 2106, р.н. НОМЕР_2 , ВАЗ 2109, р.н. НОМЕР_3 , Фольцваген Транспортер, р.н. НОМЕР_4 ;

- чи не було заподіяно смерть ОСОБА_7 внаслідок умислу (навмисних дій) будь-кого з водіїв, а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

- чи не було заподіяно смерть ОСОБА_7 внаслідок непереборної сили або грубої необережності.

В даному випадку доведення наявності непереборної сили або умислу потерпілої не може бути покладено на страховика, оскільки він не здійснював діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:- подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);- винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;- обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; -обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 284 КПК України під час досудового розслідування кримінальне провадження закривається в разі, якщо:-встановлена відсутність події кримінального правопорушення;- встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК Українивиправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що:- вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; -кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; - в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 КПУ України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: - чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; - чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; - чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються: у разі визнання особи виправданою - формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; у разі визнання особи винуватою формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення та докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Отже, встановлення наявності чи відсутності фактів (обставин) на підставі яких страховик може вирішити питання щодо наявності чи відсутності підстав для здійснення страхового відшкодування є певне рішення прийняте за наслідками розгляду (завершення розгляду) кримінального провадження, як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

Наявність чи відсутність цих обставин доводиться саме під час розгляду кримінального провадження та саме певними уповноваженими особами, серед яких відсутні страховики. У зв`язку з цим, законодавцем визначено, що строк для виконання свого обов`язку страховиком щодо прийняття рішення та/або здійснення страхової виплати припиняється до кінцевого рішення у кримінальному провадженні в якому розглядається дорожньо-транспортна пригода.

При цьому, посилання представника позивача на те, що саме має розглядатися справа судом для припинення такого строку, не може бути прийнята до уваги, оскільки ст. 36 Закону № 1961 прийнята в редакції ЗУ № 3045 від 17.02.2011 року. При цьому, КПК України від 28.12.1960 року (ст. 4, 94, 97 тощо), який діяв станом на 17.02.2011 року визначав наявність кримінальної справи, яка порушувалась та розглядалась під час досудового розслідування, судового розгляду та заміна поняття кримінальної справи на кримінальне провадження відбулося після 17.02.2011 року, а саме після прийняття 13.02.2012 року «нового» КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Отже, якщо права особи, яка звернулася з позовом до суду були порушенні відповідачем суд має здійснити захистцих прав шляхом прийняття відповідного рішення задовольнивши повністю або частково позовні вимоги.

В данному випадку, Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» не було порушено прав ОСОБА_6 та ОСОБА_2 не здійсненням виплати страхового відшкодування, оскільки норми Закону № 1961 надають відповідачу (страховику) право не приймати рішення щодо виплати страхового відшкодування до вирішення кримінальної справи.

У зв`язку з зазначеним, у задоволенні позову слід відмовити.

При цьому суд, не надає оцінку правомірності чи неправомірності, доведеності чи недоведеності інших обставин (підстав) зазначених учасниками щодо суті позовних вимог, як на їх підтвердження та заперечення, оскільки вони не мають значення для вирішення справи внаслідок відсутності порушення відповідачем строків для прийняття рішення щодо виплати та/або здійснення виплати страхового відшкодування.

Керуючись ст. 1-19, 76-81, 95, 258, 259, 263-265, 273-279, 351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_6 , який діє у своїх інтересах та від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди.

Позивачі:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий.

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40, .

Треті особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7 Д, ;

ОСОБА_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , згідно довідки Державної фіскальної служби України від 20.04.2021 р. надати реєстраційний номер облікової картки вказаної фізичної особу не має можливості з причини фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати;

ОСОБА_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , згідно довідки Державної фіскальної служби України від 20.04.2021 р. надати реєстраційний номер облікової картки вказаної фізичної особу не має можливості з причини фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати;

ОСОБА_5 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , згідно довідки Державної фіскальної служби України від 20.04.2021 р. надати реєстраційний номер облікової картки вказаної фізичної особу не має можливості з причини фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати.

Повне рішення суду складено 21 лютого 2022 року.

Суддя Савчак С. П.