"15" лютого 2022 р. Справа № 363/752/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Котлярової І.Ю., за участі секретаря Тищенко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович звернувся до суду, з поданням в якому просить тимчасово обмежити в праві виїзду за межі України ОСОБА_1 шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань, покладених на неї рішенням суду.

Подання приватний виконавець обґрунтовує тим, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа 147/464/18 від 17.08.2021 року, що видав Тростянецький районний суд Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 боргу у сумі 892 929, 65 гривень. 21.09.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено її за адресою зазначеної у виконавчому документі. В ході проведених виконавчих дій на все майно боржника накладено арешт. Боржник на виклики виконавця жодного разу не з`являлася, від сплати боргу ухиляється, на зв`язок жодного разу не виходила. Про причини такого невиконання приватного виконавця не повідомляє. Приватним виконавцем вжито всіх заходів примусового виконання рішення, однак боржник ухиляється від виконання зобов`язань покладених на неї рішенням суду. Не зважаючи на те, що боржник обізнана про свої обов`язки та про наявність виконавчого провадження, останньою не вчинено жодних дій, спрямованих на виконання рішення, а навпаки вчиняються дії, що ускладнюють та унеможливлюють його виконання.

Посилаючись на викладене приватний виконавець просить суд встановити тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України ОСОБА_1 шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань, покладених на неї рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд розглянув подання у відсутність приватного виконавця, оскільки таке подання розглядається негайно відповідно до положень ст. 441 ЦПК України.

Вивчивши доводи подання, дослідивши матеріали додані до подання, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з таких підстав.

Згідно із статтею 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. перебуває виконавче провадження № 66900205 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 17.08.2021 року Тростянецьким районним судом Вінницької області у справі № 147/464/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 02.06.2017 року в загальному розмірі 892 929, 65 гривень.

21.09.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та зобов`язано боржника протягом 5 робочих днів подати декларацію про доходи та майно.

Копію постанови приватного виконавця від 21.09.2021 року про відкриття виконавчого провадження надіслано на адресу сторін виконавчого провадження.

Крім цього, 21.09.2021 року приватним виконавцем винесено та надіслано сторонам виконавчого провадження постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про арешт коштів боржника, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України на запит від 21.09.2021 року, боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває.

З постанови приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 21.09.2021 року вбачається, що приватним виконавцем було встановлено згідно заяви стягувача та відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань що боржник працює в ТОВ «Інгресо Трейдінг», а відтак вирішено звернути стягнення на доходи божника, що отримує у ТОВ «Інгресо Трейдінг».

21.09.2021 року дану постанову направлено сторонам виконавчого провадження та ТОВ «Інгресо Трейдінг».

28.10.2021 року приватним виконавцем направлено вимогу до ТОВ «Інгресо Трейдінг», згідно якої вимагає головному бухгалтеру ТОВ «Інгресо Трейдінг» надіслати виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати.

Платіжна вимога № 66900205 від 28.10.2021 року на суму 982 421, 61 гривень, надіслана до АТ «Ощадбанк» та до АТ КБ «ПриватБанк» у порядку здійснення виконавчого провадження.

З розпорядження приватного виконавця № 66900205 вбачається, що грошові кошти у сумі 45 047, 52 грн., що надійшли 10.11.2021 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 147/464/18 виданого 17.08.2021 року перераховані у розмірі 4 484, 85 грн. та у розмірі 199, 00 грн. на користь приватного виконавця Чучкова М.О., а кошти у розмірі 40 363, 67 грн. на користь ОСОБА_1 .

Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України відсутні дані в МВС про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно долучених до подання документів, 22.10.2021 року на адресу боржника надіслано виклик приватного виконавця з вимого з`явлення 10.11.2021 року об 11:00 для надання пояснень за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а аткож повідомити про заходи, що вживаються для його виконання. Такі виклики також було надіслано боржнику 12.01.2022 року з вимогою з`явитися 31.01.2022 року об 11:30. Усі повідомлення надсилалися на адресу боржника зазначену у виконавчому документі.

Як убачається із актів приватного виконавця від 13.10.2021 року, 21.12.2021 року, 31.01.2022 року боржник, на прийом не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день та час прийому виконавця, причини неявки не повідомила, що свідчить про ухилення від виконання рішення суду, а також не подала декларацію про доходи та майно боржника.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 частини 2 статті 129Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконанням рішення суду завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян.

Судові гарантії законності виконавчого провадження та захисту прав його учасників полягають у тому, що до юрисдикції суду віднесено вирішення низки питань, які мають значення для виконання рішень суду та інших юрисдикційних органів, зокрема, таким є питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" наведені процесуальні права виконавців при здійсненні виконавчого провадження.

Так, згідно частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначення випадків тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлення порядку розв`язання спорів у цій сфері регулюється Законом України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України".

Так, пунктом 5 частини 1 статті 6 Закону України"Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України"передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню відповідно до положення, встановлених частиною 3 статті 12 ЦПК України.

Так, відповідно до частин 1, 3 статті 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів має визначатися судом і відноситься до його дискреційних повноважень.

Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені саме за ухилення від виконання зобов`язань, а не за наявність факту їх невиконання.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , приватний виконавець зазначив, що боржник рішення суду не виконує та ухиляється від виконання покладених на нього судовим рішенням зобов`язань.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В свою чергу, приватним виконавцем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, натомість встановлено про часткове його виконання.

Так, у справі відсутні докази про те, що боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження. Наявні в справі виклики, на думку суду, не свідчать про те, що останні були отримані боржником та таких доказів не надано приватним виконавцем.

З матеріалів подання взагалі не можливо встановити чи направлялися боржнику приватним виконавцем постанови та виклики про необхідність явки до приватного виконавця, оскільки такі докази не містить.

Отже, за таких обставин відсутні підстави вважати, що боржник ОСОБА_1 знаючи про відкрите виконавче провадження, ухиляється від виконання обов`язку, покладеного на нього судовим рішенням.

Факт відкриття виконавчого провадження та невиконання боржником зобов`язання самостійно не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обов`язків.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

При зверненні до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України тягар доказування наявності факту ухилення від виконання зобов`язань покладається на виконавця.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що подання не підлягає до задоволення, так як з матеріалів подання не встановлено та приватним виконавцем не доведено в чому саме полягає ухилення боржника від виконання рішення суду та взагалі не доведено можливість виїзду боржника за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 18, 19 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», статтями 260, 441, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.Ю. Котлярова