Справа № 308/284/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В. розглянувши заяву заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом позивача ОСОБА_1 до першого відповідача ОСОБА_2 та другого відповідача Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» в особі Ужгородської філії про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до першого відповідача ОСОБА_2 та другого відповідача Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» в особі Ужгородської філії про зобов`язання вчинити дії.

Згідно з ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.02.2022 було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Разом із позовною заявою на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову у цивільній справі, в якій заявник просить суд заборонити ПрАТ «Закарпаттяобленерго» в особі Ужгородської філії вчиняти дії, спрямовані на визнання факту наявності порушень ПРРЕЕ у діях ОСОБА_1 , які полягають у користуванні ним електричною енергією за місцем його проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з дня припинення електроживлення електроустановки за зверненням ОСОБА_2 до ПрАТ «Закарпаттяобленерго» № 1584 від 07.09.2021 до ухвалення рішення у справі заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії, спрямовані на порушення прав ОСОБА_1 , як споживача електричної енергії у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи заяву зазначає, вересні 2021 року ОСОБА_3 прийшовши додому, побачив, що у квартирі відсутнє електропостачання, для виявлення причини викликав майстра, який сказав, що мережу «пошкоджено» та власними зусиллями усунув таке «пошкодження». Оскільки квартира є предметом спору між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , який наразі розглядається Ужгородським міськрайонним судом, син останньої постійно намагається чинити ОСОБА_1 якісь незручності.

Зазначає, що 01.10.2021 року під час візиту до ПрАТ «Закарпатгяобленерго» ОСОБА_1 стало відомо про те, що на підставі звернення до ПрАТ «Закарпатгяобленерго» гр. ОСОБА_2 № 1584 від 07.09.2021 квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 було відключено від електропостачання за заявою споживача. Разом із зверненням, ОСОБА_2 було надано копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформовану 28.01.2021, з якої вбачається, що право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу, серія та номер 131, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіним Д.В. 28.01.2021.

У вересні 2021 року за заявою споживача, яка є власником електроустановки згідно правовстановлюючих документів на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками Ужгородської філії ПрАТ «Закарпатгяобленерго» було здійснено припинення електроживлення електроустановки за вищевказаною адресою.

Посилаючись на п.п. 2.1.2, 2.1.7 гл. 2.1 ПРРЕЕ у листі було зазначено, що питання про відновлення постачання електроенергії у вказаній квартирі може бути вирішено по суті ПрАТ «Закарпатгяобленерго» у випадку надання ОСОБА_1 копій документів, передбачених ПРРЕЕ, а саме: 1) заяви про укладення відповідного договору із зазначенням місцезнаходження об`єкта та реквізитів, 2) для фізичних осіб: копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера або реєстраційного номера картки платника податків або копії паспорта, 3) копії документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення), або копії документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку або її частину, 4) копії документа на підтвердження повноважень особи на укладення договору за необхідності.

У листі також зазначалося, що відповідно до абз. 2 п. 7.13 ПРРЕЕ, відновлення електроживлення електроустановки, яка була відключена за заявою власника, здійснюється за заявою власника цієї електроустановки протягом 5 робочих днів після оплати власником цієї електроустановки оператору систем послуг з підключення.

Не погоджуючись з такою відповіддю, ОСОБА_1 особисто звернувся до ПрАТ «Закарпаттяобленерго» разом із свої представником, пояснивши під час особистого прийому, що наразі в судовому порядку розглядається питання щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу на підставі якого ОСОБА_2 зареєструвала за собою право власності на квартиру, натомість споживачем послуг з електропостачання був і залишається ОСОБА_1 , який проживає та зареєстрований у квартирі разом із своєю родиною та сплачує послуги з електропостачання. Під час прийому ОСОБА_1 «порадили» не споживати електричну енергію, оскільки таке споживання є несанкціонованим та буде підставою для застосування штрафних санкцій. Однак, з метою вирішення питання, повторно зафіксували звернення ОСОБА_3 та отримали копії документів, зокрема, ухвал Ужгородського міськрайонного суду про вжиття заходів забезпечення позову.

Вирішити питання в позасудовому порядку так і не вдалося, відповіді від ПрАІ «Закарпаттяобленерго» не було отримано.

Оскільки наразі ОСОБА_1 споживає електричну енергію, однак, згідно з ПРРЕЕ таке споживання, за наявності вищевказаної заяви ОСОБА_2 є несанкціонованим, що може мати негативні наслідки для ОСОБА_1 .

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Як зазначено у п. 2, 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Зі змісту Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Ч. 10. ст. 150 ЦПК України не допускає вжиття заходів забезпечення позову, які за своїм змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Ініційований позивачем ОСОБА_1 вид забезпечення позову, фактично є наміром вирішення можливого спору у подальшому в межах цієї справи, що є неприпустимим. Вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ПрАТ «Закарпаттяобленерго» в особі Ужгородської філії вчиняти дії, спрямовані на визнання факту наявності порушень ПРРЕЕ у діях ОСОБА_1 , які полягають у користуванні ним електричною енергією за місцем його проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з дня припинення електроживлення електроустановки за зверненням ОСОБА_2 до ПрАТ «Закарпаттяобленерго» № 1584 від 07.09.2021 до ухвалення рішення у справі та заборона ОСОБА_2 вчиняти дії, спрямовані на порушення прав ОСОБА_1 , як споживача електричної енергії у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасників даного процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

Отже, застосування таких заходів забезпечення позову порушують права та законні інтереси відповідача, упереджують вирішення справи судом без судового засідання, що є порушенням принципу змагальності. За таких обставин, вважаю, що подана заява задоволенню не підлягає.

Керуючись, ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом позивача ОСОБА_1 до першого відповідача ОСОБА_2 та другого відповідача Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» в особі Ужгородської філії про зобов`язання вчинити дії.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення(виклику)учасників справи,зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області Н.В. Дергачова