Справа № 216/6580/21
провадження №2/216/1265/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської

області в складі:

в складі головуючого судді - Бутенко М. В.

за участю

секретаря - Клименко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просила стягнути з відповідача на її користь та на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/ 4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Заяву обґрунтовано наступним: з квітня 2013 року по жовтень 2017 року сторони підтримували фактичні шлюбні відносини. Від цих відносин в них народився син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач. Дитина постійно проживає та знаходиться на утриманні позивачки ОСОБА_1 , дохід, який отримує позивачка не є достатнім для утримання дитини, при цьому відповідач не бере жодної участі ані у вихованні ані в утриманні сина.

Ухвалою суду від 20.10.2021 року провадження по справі було відкрито, справу було призначено до розгляду у спрощеному провадженні без виклику сторін у судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 заяв або заперечень щодо ухвали суду не надавала.

Відповідач ОСОБА_5 , направив на адресу суду відзив на позовну заяву, у якому просив суд відмовити позивачці у задоволені позовних вимог в повному обсязі, в обґрунтування зазначає, що на сьогоднішній час з ним разом постійно мешкає та повністю перебуває на його утриманні його дитина від першого шлюбу ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який визнаний дитиною з інвалідністю до 18 років, та який потребує постійного догляду з боку відповідача, лікування, періодичних обстежень, а тому відповідач не має можливості працевлаштуватися та заробляти кошти. Позивачка по справі знає про наявність у відповідача старшої хворої дитини, в зв`язку з чим у сторін була усна домовленість, що на утримання сина ОСОБА_7 відповідач двічі щомісячно буде надавати кошти у розмірі по 300,00 грн., але на даний час здоров`я старшого сина відповідача потребує більших витрат, а тому він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання меншого сина ОСОБА_7 . Відповідач повністю розуміє усю свою відповідальність що до утримання неповнолітньої дитини, але просить урахувати його матеріальний стан, той факт, що позивачка ніде не працює, хоча їй в цьому ніщо не перешкоджає, і вона могла би працюючи, отримувати додатковий дохід для утримання себе та сина, вона з сином мешкає разом зі своєю матір`ю та бабусею ОСОБА_7 , яка також надає допомогу щодо утримання та виховання онука, син ОСОБА_7 на відміну від ОСОБА_8 , є здоровою дитиною, який відвідує дитячій садок.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

З квітня 2013 року по жовтень 2017 року сторони підтримували фактичні шлюбні відносини. Від цих відносин в них народився син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач (підтверджується свідоцтвом про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві 23.02.2016 року, серія НОМЕР_1 ). Дитина проживає та з знаходиться на утриманні позивачки ОСОБА_1 , (підтверджується актом обстеження квартири у житловому приміщенні по факту проживання). Дохід, який отримує позивачка не є достатнім для утримання дитини, при цьому відповідач не бере жодної участі ані у вихованні ані в утриманні сина, тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/ 4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач по справі ОСОБА_5 позовні вимоги не визнає в повному обсязі, про що направив відзив на позов, який обґрунтовує наступним: на сьогоднішній час з ним разом постійно мешкає та повністю перебуває на його утриманні його дитина від першого шлюбу ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який визнаний дитиною з інвалідністю до 18 років, та який потребує постійного догляду з боку відповідача, лікування, періодичних обстежень, а тому відповідач не має можливості працевлаштуватися та заробляти кошти. Позивачка по справі знає про наявність у відповідача старшої хворої дитини, в зв`язку з чим у сторін була усна домовленість, що на утримання сина ОСОБА_7 відповідач двічі щомісячно буде надавати кошти у розмірі по 300,00 грн., але на даний час здоров`я старшого сина відповідача потребує більших витрат, а тому він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання меншого сина ОСОБА_7 . Відповідач повністю розуміє усю свою відповідальність що до утримання неповнолітньої дитини, але просить урахувати його матеріальний стан, той факт, що позивачка ніде не працює, хоча їй в цьому ніщо не перешкоджає, і вона могла би працюючи, отримувати додатковий дохід для утримання себе та сина, вона з сином мешкає разом зі своєю матір`ю та бабусею ОСОБА_7 , яка також надає допомогу щодо утримання та виховання онука, син ОСОБА_7 на відміну від ОСОБА_8 , є здоровою дитиною, який відвідує дитячій садок.

Відзив відповідача підтверджуються доданими до нього документами, а саме: копією свідоцтва про народження сина ОСОБА_9 , копією пенсійного посвідчення, копією розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації від 04.10.2019 року за № 815, копією висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, копію медичних довідок, копією довідки з місця проживання старшої дитини відповідача, копією довідки з центру по нарахуванню та виплат пенсій та допомоги що до доходів ОСОБА_2 , копіями паспорту та ІПН відповідача ОСОБА_2 .

Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із ч.1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом ч. 8 ст. 7, ч. 2 ст. 150, ст. 180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно роз`яснень п. 17 Постанови ПВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, інших непрацездатних осіб, інші обставини, що мають значення для справи непрацездатних.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 18.10.2021 року, і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дитини.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Із врахуванням обставин справи, що мають суттєве значення, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити частково, аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід стягувати щомісячно в розмірі 1/ 6 частини зі всіх видів доходу відповідача, але гарантовано не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач не сплачувала судовий збір при подачі позову, відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Відповідач звільнений від сплати судового збору, згідно п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»: від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Враховуючи викладене, суд вважає судовий збір в розмірі 908,00 грн. віднести за рахунок держави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 76, 89, 258-259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, ст.ст. 141, 180 182, 183, 191 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь позивача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_4 , ІПН НОМЕР_5 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але гарантовано не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, тобто з 18.10.2021 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Судовий збір у розмірі 908,00 грн. віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.В. БУТЕНКО