Справа № 362/5446/21
Провадження № 2/362/1007/22
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2022 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Крегул Іван Іванович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис за № 147012 про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» заборгованості в сумі 1 076 931 гривня 98 копійок.

Посилаючись на порушення законодавства при вчиненні вказаного виконавчого напису, що полягають у неповідомленні стягувачем боржника про погашення боргу, неотримання нотаріусом документів про безспірність боргу та спливу трирічного строку вимоги, позивач просить визнати зазначений виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження.

Відповідач надав суду відзив на позову у якому заперечив вимоги позивача та просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на правомірність оспорюваного виконавчого напису нотаріуса.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Київської області Крегул І.І. отримав копію ухвали про відкриття провадження разом із повідомленням про розгляд справи та копією позову з додатками; жодних пояснень суду не надав.

Оскільки судове повідомлення надіслане третій особі приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенку Є.М. повернуто до суду без вручення з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою», керуючись ч. 4 ст. 130 ЦПК України суд вважає, що дана третя особа належним чином повідомлена про розгляд справи.

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

З наданих позивачем на підтвердження своїх вимог копій письмових доказів вбачається, що 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис за № 147012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» заборгованості в сумі 1 076 931 гривня 98 копійок (а.с. 19).

Вирішуючи справу по суті, суд керується наступними нормами цивільного законодавства.

Згідно із вимогами статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, відповідно до Розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 в редакції, що діяла станом на дату вчинення оспорюваного виконавчого напису, було визначено, що: для одержання виконавчого напису подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченої угоди;

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Серед іншого, статтею 89 Закону України «Про нотаріат», встановлено вимоги до змісту виконавчого напису нотаріуса.

Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна; при цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права, а тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше.

Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, як і безспірна заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Відповідно до вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Як наслідок, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

При цьому, сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості та її розміру.

Також, пункт 3.1. Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачає, що нотаріус вчиняє виконавчі написи:

-якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

-за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Крім того, пункт 2.2. Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачає, що у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Насамперед, суд не приймає до уваги доводи позивача щодо неповідомлення стягувачем боржника про погашення боргу, у взаємозв`язку із висновками Верховного Суду у постанові від 13.10.2021 року по справі № 554/6777/17-ц, оскільки разом із відзивом відповідачем надано суду письмові докази надіслання боржнику вимоги про дострокове погашення заборгованості за вих. № 0706/490 від 06.07.2020 року (а.с. 93, 94).

Натомість, у суду відсутні дані про вчинення нотаріусом дій щодо встановлення безспірності заборгованості позичальника за кредитним договором та перевірки нотаріусом дня виникнення права вимоги.

Зокрема, як вбачається із змісту кредитного договору № 520/ПВ-06 від 21 листопада 2006 року, наданого позивачем на підтвердження своїх вимог, дата повернення кредитну 20 листопада 2012 року (а.с. 13 18).

Таким чином, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не мав достатніх правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису про стягнення заборгованості з позивача.

При цьому, суду не надано документів на підтвердження тієї обставини, що нотаріус перевірив факт існування заборгованості саме за період з 20 травня по 06 липня 2020 року, з огляду на дату повернення кредиту 20 листопада 2012 року.

Оскільки, вчинений 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за № 147012 виконавчий напис про стягнення заборгованості з позивача не відповідає і суперечить вимогам цивільного законодавства, чим порушує законні права та інтереси позивача, як позичальника, суд приходить до висновку, що порушені майнові права позивача слід захистити шляхом визнання вказаного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову судові витрати слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», нормами Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, положеннями Розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, ст. ст. 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 92, 95, 133, 141, 258, 259, 263 265, 273 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем за № 147012.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на користь ОСОБА_1 1 362 (одну тисячі триста шістдесят дві) гривні 00 копійок у відшкодування судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного рішення суду 17 лютого 2022 року.