Дата документу 07.02.2022
Справа № 937/3044/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«07» лютого 2022 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого - судді Сметаніної А.В.,
за участі секретаря - Чудакової А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , яка діє як законний представник в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 , за участі третьої особи: органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, про визнання права власності на Ѕ частину майна у спільній сумісній власності подружжя та визнання права власності на спадкове майно,
Позивачі, від імені та в інтересах яких діє представник - адвокат Чеботар Н.А. звернулись до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просять: визнати, що об?єкт нерухомості по АДРЕСА_1 є об?єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 та визнати за позивачем, ОСОБА_1 , право власності на 1/2 частину будівлі А-1, загальною площею 159,4 кв.м та основною 96,65 кв.м, 1/2 частину навісу-Б, 1/2 частину огорожі № 1,1/2 частину огорожі № 2 та 1/2 частину замощення, яка знаходиться за АДРЕСА_1 ; визнати за позивачем, ОСОБА_1 , право власності на 1/6 частину будівлі А-1, загальною площею 53,13 кв.м та основною 32,21 кв.м, 1/6 частину навісу-Б, 1/6 частину огорожі №1, 1/6 частину огорожі №2 та 1/6 частину замощення, яка знаходиться за АДРЕСА_1 , у порядку спадкування після смерті її чоловіка, ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину будівлі А-1, загальною площею 53,13 кв.м та основною 32,22 кв.м, 1/6 частину навісу-Б, 1/6 частину огорожі №1, 1/6 частину огорожі №2 та 1/6 частину замощення, яка знаходиться за АДРЕСА_1 , у порядку спадкування після смерті його батька, ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що з 28 липня 1990 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 . У період їхнього шлюбу та на сумісні кошти, 19.07.2005 ними було придбано нерухоме майно - 3/100 частини комплексу, що знаходиться по АДРЕСА_2 , який було зареєстровано за її чоловіком, ОСОБА_5 . Між позивачем та її чоловіком на час придбання зазначеного майна ніяких інших домовленостей не було, а також не було і шлюбного договору. Позивач вважає, що зазначений об?єкт є їхньою з чоловіком спільною сумісною власністю та долі у цьому майні є рівними, тобто кожному з них належить по 1/2 частині цього комплексу. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік, ОСОБА_5 , помер. Після його смерті відкрилась спадщина на 3/50 частини комплексу по АДРЕСА_2 , яка належала йому на праві спільної сумісної власті разом з позивачем на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.07.2005 та копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 7813302 від 19.07.2005. Законними спадкоємцями першої черги за законом на відкриту спадщину, тобто 3/50 частини комплексу АДРЕСА_3 є: позивач ОСОБА_1 - дружина померлого, інший позивач по даній справі ОСОБА_2 - рідний син померлого, відповідач ОСОБА_4 - рідний син померлого, ІНФОРМАЦІЯ_2 , в інтересах якого діє як законний представник його матір ОСОБА_3 . Інших спадкоємців за законом та заповітом немає. Після смерті ОСОБА_5 всі зазначені спадкоємці у встановлений законом шестимісячний строк прийняли вищевказану спадщину в рівних частках шляхом подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального кругу Запорізької області Мозгіної О.П. Однак, позивачі не мають можливості оформити спадщину, оскільки постановою зазначеного приватного нотаріуса від 11.12.2020 їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв?язку з тим, що у свідоцтві про право власності, яке було видано 19.07.2005 Мелітопольським міськвиконкомом Запорізької області вказано, що комплекс складається з будівлі А-1, загальною площею 320,7 кв.м, а основною площею - 209,1 кв.м, а у відповіді КП «ММБТІ», отриманою нотаріусом після проведеної інвентаризації, загальна площа комплексу стала складатися з будівлі А-1, площею - 318,8 кв.м, а основною площею - 193,3 кв.м, що свідчить про те, що ідеальна частина цього майна на теперішній час не відповідає реальній, а також на теперішній час змінилась характеристика об?єкта, тобто площі та будови. А тому нотаріус не може в свідоцтві про право на спадщину вказати реальну частку та характеристику об?єкту, яка є на теперішній час, що підтверджується постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 11.12.2020. У зв?язку з вищезазначеними обставинами, позивачі були вимушені звернутися до суду з даним позовом.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання, призначене на 07.02.2022 на 09.30 годин, не з`явились, від їхнього представника - адвоката Чеботар Н.А. надійшла заява з проханням слухати справу за їх відсутності та постановити заочне рішення, на задоволенні позовних вимог наполягають в повному обсязі.
Відповідач ні в підготовчі засідання, ні в судове засідання, призначене на 07.02.2022 на 09.30 годин, не з`явився, до суду повернувся конверт з судовою повісткою, направлений за адресою його проживання: АДРЕСА_4 , причина повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою», про що зазначено в довідці поштового відділення.
У відповідності до ч. 10 ст. 130 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 , яка діє як законний представник в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 , вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилась в судове засідання без поважних причин та не повідомила про причини неявки, відзив на позовну заяву не подала, позивачі не заперечують проти ухвалення по справі заочного рішення, тому суд, з урахуванням вимог ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Третя особа - орган опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області в судове засідання, призначене на 07.02.2022 на 09.30 годин, не з`явився, від представника надійшла заява з проханням прийняти рішення на підставі наявних у справі документів та в інтересах малолітньої дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви позивачів про слухання справи за їх відсутності та у зв`язку з неявкою відповідача та третьої особи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши доводи позовної заяви, матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У статтях 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Як вбачається з вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.
За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 28 липня 1990 року ОСОБА_5 уклав шлюб з позивачем ОСОБА_1 (дівоче прізвище - ОСОБА_1 ), що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 28.07.1990 міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Мелітополя Запорізької області, актовий запис № 1010 /а.с.14/.
У період шлюбу, 19.07.2005, ними було придбано на сумісні кошти нерухоме майно - 3/100 частини комплексу, що знаходиться по АДРЕСА_2 , який було зареєстровано за чоловіком - ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.07.2005 та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 7813302 від 19.07.2005 /а.с.16-17/.
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, 3/100 частки комплексу складаються з: приміщення 20,21,28,27,19,18,17,16,15,22 в будівлі А-1, загальною площею 4,5 кв.м, 5,3 кв.м, 1,5 кв.м, 2,5 кв.м, 6,0 кв.м, 10,7 кв.м, 14,4 кв.м, 23,8кв.м, 16.5 кв.м, 5,7 кв.м відповідно /а.с.16/.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , про що свідчить копія свідоцтва про його смерть, видане 21.04.2017 Мелітопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 693 /а.с.13/.
Після його смерті відкрилась спадщина на частину комплексу по АДРЕСА_2 , яка належала йому на праві власності.
Спадкоємцями першої черги за законом на відкриту спадщину є: позивач ОСОБА_1 - дружина померлого, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 28.07.1990 міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Мелітополя Запорізької області, актовий запис № 1010 /а.с.14/; інший позивач по даній справі ОСОБА_2 - рідний син померлого, що підтверджується копією свідоцтва про його народження, виданого повторно 05.05.2017 Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 792 /а.с.15/; відповідач ОСОБА_4 , в інтересах якого діє як законний представник ОСОБА_3 - рідний син померлого, ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується актовим записом про його народження № 659 від 09.06.2010, складеним Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, що підтверджується інформацією, виданою начальником Мелітопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 06.04.2021 /а.с.20/ та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження /а.с.75-78/. Інших спадкоємців за законом та заповітом немає.
Після смерті ОСОБА_5 зазначені спадкоємці у встановлений законом шестимісячний строк звернулись до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального кругу Запорізької області Мозгіної О.П. з заявами про прийняття спадщини, що підтверджується витягом зі спадкової справи ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.66-90/.
Однак, оформити спадщину позивачі не змогли, оскільки постановою приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального кругу Запорізької області Мозгіної О.П. від 11.12.2020 їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, враховуючи свідоцтво про право власності від 19.07.2005 та відповідь КП «ММБТІ» від 14.09.2017 на запит нотаріуса, у якій вказано, що за ОСОБА_5 зареєстровано 3/100 часток комплексу, але у зв`язку з виділенням декількох будівель та споруд в окремі адреси, ідеальна частка не відповідає реальній. Також змінилась характеристика об`єкта, площі та будови. Оскільки неможливо в свідоцтві про право на спадщину вказати реальну частку та характеристику об`єкта і в подальшому зареєструвати право власності, у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено /а.с.19/.
Згідно відповіді КП «ММБТІ» від 14.09.2017 право власності на 3/100 часток комплексу будівель та споруд, розташованого по АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 19.07.2005. У зв`язку з виділенням декількох будівель та споруд в окремі адреси, ідеальна частка не відповідає реальній. Відповідно до листа Управління містобудування та архітектури від 13.03.2013 № 6-105/3 на підставі рішення виконкому Мелітопольської міської ради Запорізької області № 89/4 від 31.07.2001 «Про присвоєння порядкових адресних номерів об`єктам нерухомості юридичних і фізичних осіб», враховуючи дислокацію об`єктів по АДРЕСА_2 , комплексу, який складається з будівлі А-1, загальною площею 320,7 кв.м, а основною площею - 209,1 кв.м, навісу Б, замощення І, огорожі № 1 та № 2 присвоєно новий адресний номер - АДРЕСА_1 . За даними акту обстеження, складеного фахівцем КП «ММБТІ» від 08.09.2017 встановлено, що на вказаній земельній ділянці розташована будівля А-1, загальною площею 318,8 кв.м, а основною нежитловою площею - 193,3 кв.м, навіс Б, замощення І, огорожі № 1 та № 2 /а.с.18/.
Отже, це свідчить про те, що ідеальна частина цього майна на теперішній час не відповідає реальній, а також змінилась характеристика об?єкта, тобто площі та будови. Тому, у зв?язку з уточненням лінійних розмірів та підрахунку площі приміщень, зробленим «КП ММБТІ» відповідно до Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», загальна площа будівлі А-1 (для спадщини) становить - 318,8 кв.м, основна площа - 193,3 кв.м.
Вирішуючи спір суд виходить з наступного.
Стаття 328 ЦК України вказує, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Отже, у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості, і це є її процесуальним обов`язком.
Майно, оформлене на одного з подружжя все одно є об`єктом спільної сумісної власності і підлягає поділу судом, оскільки не входить до переліку майна, передбаченого ст. 57 СК України - "майно, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка."
Судом встановлено, що 3/100 частини комплексу, що знаходиться по АДРЕСА_2 було придбано позивачем ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_5 у період шлюбу, а отже вказане майно належало їм на праві спільної сумісної власності подружжя і частки співвласників були рівними.
Жодних домовленостей між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 з приводу поділу вищевказаного майна не існує. Доказів іншого суду надано не було.
Таким чином, беручи до уваги наведене вище, суд дійшов висновку, що кожному з них належало по Ѕ частині спірного об`єкта нерухомості, тобто по 3/200 частини кожному (3/100 : 2 = 3/200), а отже на праві власності ОСОБА_1 , як дружині, належить 3/200 частини будівлі А-1, загальною площею 318,8 кв.м та основною 193,3 кв.м, 3/200 частини навісу-Б, 3/200 частини огорожі № 1, 3/200 частини огорожі № 2 та 3/200 частини замощення.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб.
Як вбачається з вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно ч. 1 до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
З вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодекс, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Як встановлено в ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Згідно з частиною першою статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 на випадок своєї смерті заповіт не залишив, а отже у даному випадку спадкування здійснюється за законом.
Таким чином, після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на 3/200 частини комплексу по АДРЕСА_2 , тому доля спадкоємців складається з 1/200 частини будівлі А-1, 1/200 частини навісу-Б, 1/200 частини огорожі № 1 та № 2 та 1/200 частини замощення (3/200 частини : 3 = 1/200 частини).
Позивачі ОСОБА_1 (дружина померлого) та ОСОБА_2 (рідний син померлого) прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 , шляхом подання заяв про прийняття спадщини у встановлений законом строк до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального кругу Запорізької області Мозгіної О.П. /а.с. 67, 71/.
ОСОБА_4 - ще один рідний син померлого, ІНФОРМАЦІЯ_2 , в інтересах якого діє як законний представник його матір ОСОБА_3 , прийняв спадщину після смерті батька у відповідності до ч. 4 ст. 1268 ЦК України.
Таким чином, позивачам в порядку спадкування за законом як спадкоємцям належить по 1/200 частини будівлі А-1, 1/200 частини навісу-Б, 1/200 частини огорожі № 1, 1/200 частини огорожі № 2 та 1/200 частини замощення кожному.
За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , яка діє як законний представник в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 , про визнання права власності на Ѕ частину майна у спільній сумісній власності подружжя та визнання права власності на спадкове майно підлягають частковому задоволенню, в зв?язку з невірним розрахунком долей спадкодавців, зазначених в позовній заяві.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 328, 355, 368, 372, 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 60, 70 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 15, 16, 19, 23, 76-81, 83, 89, 247, 258-264, 280-284, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , яка діє як законний представник в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 , за участі третьої особи: органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, про визнання права власності на Ѕ частину майна у спільній сумісній власності подружжя та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити частково.
Визнати 3/100 частини об?єкту нерухомості по АДРЕСА_1 об?єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності у спільній сумісній власності подружжя на 3/200 частину будівлі А-1, загальною площею 318,8 кв.м та основною 193,3 кв.м, 3/200 частину навісу-Б, 3/200 частину огорожі № 1, 3/200 частину огорожі № 2 та 3/200 частину замощення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/200 частину будівлі А-1, загальною площею 318,8 кв.м та основною 193,3 кв.м, 1/200 частину навісу-Б, 1/200 частину огорожі № 1, 1/200 частину огорожі № 2 та 1/200 частину замощення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування після смерті її чоловіка, ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/200 частину будівлі А-1, загальною площею 318,8 кв.м та основною 193,3 кв.м, 1/200 частину навісу-Б, 1/200 частину огорожі №1, 1/200 частину огорожі №2 та 1/200 частину замощення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування після смерті його батька, ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його складення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справі, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування та ім`я сторін та інших учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП - НОМЕР_1 .
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка діє як законний представник в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП - невідомий.
Повне судове рішення складено 07 лютого 2022 року.
Суддя Мелітопольського
міськрайонного суду
Запорізької області : А.В. Сметаніна