Справа № 418/156/22
УХВАЛА

про забезпечення позову

"16" лютого 2022 р. смт. Мілове Луганської області

Суддя Міловського районного суду Луганської області Чехов С.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява від позивача ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа 1, що не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., третя особа 2, що не заявляє самостійних вимог: приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Лиманський В.Ю. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2022 року цивільну справу передано на розгляд судді Чехову С.І.

Одночасно з позовною заявою позивач ОСОБА_1 надала заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом № 204313, вчиненого 22.06.2021 року приватним нотаріусом Остапенком Є.М. про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у виконавчому провадження № 67213727 та перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Луганської області Лиманського В.Ю.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Так видами забезпечення позову, відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України, зокрема є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом.

Виходячи зі специфіки вказаного виду забезпечення позову, підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом, як вид забезпечення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки між сторонами дійсно наявний спір про визнання виконавчого напису нотаріуса, за яким відкрите виконавче провадження про стягнення з позивача заборгованості, таким, що не підлягає виконанню, і невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити ефективний судовий захист, та таке забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, до того ж судом також враховано, що за оскаржуваним виконавчим написом в рамках виконавчого провадження вже ухвалено постанову про звернення стягнення на майно позивача.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150-153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу - задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 67213727 від 29.10.2021 року, яке здійснюється приватним виконавцем Лиманським Владиславом Юрійовичем на підставі виконавчого напису № 204313 від 22.06.2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості.

Копію ухвали суду про забезпечення позову для негайного виконання надіслати до приватного виконавця виконавчого округу Луганської області Лиманського Владислава Юрійовича, місцезнаходження: 924001, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, буд. 4-Б, оф. 21, e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Одночасно копію ухвали надіслати заінтересованим особам для відома.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 3 (три) роки.

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: С.І. Чехов