Ухвала

14 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 692/808/20

провадження № 61-1117ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - приватний нотаріус Драбівського районного нотаріального округу Петраченко Олексій Васильович, про визнання договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - приватний нотаріус Драбівського районного нотаріального округу Петраченко О. В., про визнання договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок недійсними.

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 13 жовтня

2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 20 червня

2011 року, зареєстрований за № 410, посвідчений приватним нотаріусом Драбівського районного нотаріального округу Черкаської області

Петраченком О. В., скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на житловий будинок за адресою:

АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,25 га, кадастровий номер :01:001:1184, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 20 червня 2011 року, зареєстрований за № 412, посвідчений приватним нотаріусом Драбівського районного нотаріального округу Черкаської області Петраченком О. В., скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер :01:001:1184.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,17 га кадастровий номер :01:001:1185, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 20 червня 2011 року, зареєстрований за № 413, посвідчений приватним нотаріусом Драбівського районного нотаріального округу Черкаської області Петраченком О. В., скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, площею 0,17 га кадастровий номер :01:001:1185. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись із указаним судовим рішенням, ОСОБА_1 , яка не брала участі у розгляді справи, подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10 листопада 2021 року залучено до участі в цій справі правонаступника ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_3 .

Постановою Черкаського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2020 року залишено без змін.

15 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від

13 жовтня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від

22 листопада 2021 року.

Касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті

394 цього Кодексу.

У клопотанні, яке містить касаційна скарга, заявником порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки копію оскаржуваної постановиЧеркаського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року нею отримано

16 грудня 2021.

На підтвердження наведеної обставини надано копію конверту Черкаського апеляційного суду, адресованого ОСОБА_1 , із зазначенням трек-номеру 683 (згідно даних сайту «Укрпошта» поштове відправлення за указаним трек-номером вручено особисто 16 грудня 2021 року).

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст постанови Черкаського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року складено 06 грудня 2021 року, а оприлюднено 09 грудня 2021 року.

Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦП К України.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, тому він підлягає поновленню.

За змістом пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб)

У порушення вимог пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником не зазначено у касаційній скарзі місцезнаходження усіх учасників справи, а саме: ОСОБА_3 , яка є правонаступником ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Таким чином, заявнику потрібно надіслати на адресу Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням місцезнаходження всіх учасників справи разом із копіями касаційної скарги та доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

ОСОБА_1 не сплачено судовий збір за подання касаційної скарги та заявлено клопотання про її звільнення від сплати судового збору, з посиланням на скрутний майновий стан, оскільки розмір судового збору за подання касаційної скарги перевищує 5% річного доходу заявника за попередній рік. На підтвердження указаного заявником надано довідку про доходи та довідку про склад сім`ї.

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», частини першої статті 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Пунктом 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови що предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

За правилами частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» та частини третьої статті 136 ЦПК України суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цих статей.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Європейський суд з прав людини виходить з того, що судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений. Адже невиправдано великий його розмір, який не враховує фінансове положення заявника, а розраховується на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя. Зокрема, така позиція була викладена у справі «Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії» (рішення від 26 липня 2011 року).

Крім того Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Враховуючи, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, і приймаючи до уваги те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, сплата судового збору становитиме значну частину доходів заявника, суд касаційної інстанції вважає за можливе зменшити розмір судового збору за подання касаційної скарги у цій справі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності

01 листопада 2011 року, з подальшими змінами.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у

м. Києві/Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір».

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Зважаючи на те, що позовну заяву пред`явлено у серпні 2020 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня

2020 року.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня

2020 року становить 2 102 грн.

Ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 840,80 грн (2 102*0,4) (редакція закону на момент пред`явлення позовної заяви). Закон пов`язує сплату судового збору за подачу касаційної скарги незалежно від вирішення спору по суті.

Ураховуючи наведене та вимоги касаційної скарги, розмір ставки судового збору за подання до суду касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви окремо за кожну вимогу немайнового характеру (визнання договору купівлі-продажу житлового будинку недійсним, визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,25 ганедійсним, визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,17 га недійсним) - 5 044,80 грн ((840,80*3)*200%).

Таким чином, розмір судового збору складає 5 044,80 грн.

Зважаючи на те, що розмір отриманих заявником у 2021 році доходів становить 61 344,62 грн, 5% від яких складає 3 067,23 грн, що менше від суми належного до сплати судового збору у розмірі 5 044,80 грн, що підтверджено документально, суд касаційної інстанції вважає за можливе зменшити розмір судового збору за подання касаційної скарги у цій справі, визначивши його у розмірі 3 067,23 грн, що становить 5 % від розміру річного доходу заявника.

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 3 067,23 грн.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею

392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарженнярішення Драбівського районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2020 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Зменшити розмір судового збору за подання касаційної скарги ОСОБА_1 до 3 067,23 грн.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк