Справа № 234/595/22
Провадження № 2-н/234/325/22
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у видачі судового наказу

01 лютого 2022 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Бакуменко А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ,-

ВСТАНОВИВ:

20.01.2022 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, в якій заявник просить видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на утримання дітей-вихованців ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на утримання дітей відповідного віку, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

Вивчивши подану заяву, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Статтею 163 ЦПК України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Так, звертаючись до суду, заявник зазначила зареєстроване місце проживання боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що є підсудним Краматорському міському суду.

Однак з тексту заяви про видачу судового наказу та копії вироку Краматорського міського суду від 16.02.2021 року, ухвали Донецького апеляційного суду від 15.06.2021 року, які набрали законної сили, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджена до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років.

Тобто, з наданої заявником інформації не можливо встановити місце перебування боржника. Заява не містить відомостей про те, чи відбуває на даний боржник покарання, якщо так, то де саме.

Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 3 ст. 160 ЦПК України судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень, у порядку встановленому законом.

Таким чином, неможливість встановити перебування боржника є підставою для унеможливлення виконання судового наказу.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу передбачених ч. 9 ст. 165 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 160-163, 165, 166, 260, 352-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Краматорського міського суду А. В. Бакуменко