Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/136/22
Провадження №2/433/187/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2022 року

Суддя Троїцького районного суду Луганської області Суський О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець Лиманський Владислав Юрійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Троїцького районного суду Луганської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець Лиманський Владислав Юрійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, яка обґрунтована тим, що 21 січня 2022 року від співробітників Троїцького ТОБО Ощадбанку позивач дізнався про блокування карткового рахунку приватним виконавцем Лиманським В.Ю. на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. був вчинений виконавчий напис №20949 від 20.04.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 14035,23 грн.. При цьому, ніяких документів, в тому числі, і постанови про відкриття виконавчого провадження позивач не отримувала. Просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження ВП №65548048 від 24.05.2021 про примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» грошових коштів, стягнутих на підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса, до набрання рішенням законної сили.

Суд, вивчивши матеріали заяви, приходить до висновку про відмову в задоволені вимоги про забезпечення позову з наступних підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Позивачем в поданій заяві взагалі не обґрунтовано необхідності забезпечення позову, а наявне лише посилання на нормативно-правові акти.

Згідно положень п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником та забороною вчиняти дії.

Згідно п.2 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Разом з тим, ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений вичерпний перелік обставин, що зумовлюють обов`язкове зупинення виконавчих дій.

Зупинення виконавчого провадження - це повноваження державного (приватного) виконавця, яке може бути оскаржене до суду. Тобто законодавством чітко визначено обставини, які можуть бути підставою для зупинення виконавчого провадження, та порядок вирішення питання про зупинення виконавчого провадження, а саме питання про зупинення виконавчого провадження вирішується виконавцем, на примусовому виконанні якого знаходиться виконавче провадження.

Суд першої інстанції при розгляді справ по суті діє в межах цивільного процесуального законодавства України, його повноваження визначені ЦПК України.

За Законом України «Про виконавче провадження» процедура зупинення виконавчого провадження - це повноваження державного виконавця, яке може бути оскаржене до суду за правилами ЦПК України.

А тому вимога про зупинення виконавчого провадження задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до п.2 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» зупинення вчинення виконавчих дій належить до компетенції виконавця або відповідної посадової особи державної виконавчої служби. При цьому зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа і є підставою для зупинення виконавцем вчинення виконавчих дій.

Враховуючи зазначене суд прийшов до висновку, що оскільки захід забезпечення позову про який просить представник позивача не передбачений ст.150 ЦПК України, останній не може бути вжитий судом для забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись статтями 13, 149 - 154, 157 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець Лиманський Владислав Юрійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.І.Суський