ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року

м. Харків

справа № 638/8638/17

провадження № 22ц/818/43/22

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Тичкової О.Ю.

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

за участю секретаря судового засідання Антонович А.А.,

учасники справи:

заявник - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Юрій Володимирович,

стягувач - ОСОБА_1 ,

боржник - ОСОБА_2 ,

заінтересована особа - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 3 березня 2020 року в складі судді Семіряд І.В.,

УСТАНОВИВ:

Другого грудня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Юрій Володимирович (надалі Приватний виконавець) звернувся до суду з поданням, у якому просив визначити частку майна боржника ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 (надалі Квартира), якою він володіє спільно з іншими особами, з метою арешту, звернення стягнення та подальшої реалізації у виконавчому провадженні № 60303498 (т.1 а.с. 210-211). Заінтересованими особами за поданням Приватного виконавця визначені Гурстієва Людмила Павлівна, Гурстієв Сергій Федорович.

Подання мотивоване тим, що у Приватного виконавця на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист № 638/8638/17, виданий 28.01.2019 Дзержинським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь ОСОБА_1 в сумі 191 384, 80 грн. 16.10.2019 Приватним виконавцем було відкрите виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа (ВП № 60303498) та накладений арешт на все майно боржника. З метою виявлення майна боржника направлені запити до органів, що здійснюють реєстрацію права власності на окремі види майна, а також Державної фіскальної служби України (надалі ДФС), Пенсійного фонду України (надалі ПФУ). З відповідей ДФС вбачається, що відкриті рахунки в банківській установі у ОСОБА_2 відсутні, транспорті засоби відсутні. На ім`я боржника зареєстровано право спільної власності на частину Квартири. Відповідно до відповіді ПФУ боржник на обліку не перебуває. Отже, з метою арешту, звернення стягнення та подальшої реалізації у ВП №60303498 необхідно визначити частку майна боржника ОСОБА_2 у спільній власності, а саме, у Квартирі.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 3 березня 2020 року у задоволенні подання Приватного виконавця відмовлено (т.2 а.с. 30-34).

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що Приватним виконавцем неповно проведена перевірка майнового стану боржника, не враховане клопотання боржника щодо звернення стягнення за ВП № 60303498 на його корпоративні права. Так крім спільної сумісної власності на Квартиру ОСОБА_4 має корпоративні права в ПП « Україна-Китай 21», засновниками якого є стягувач ОСОБА_1 та боржник ОСОБА_2 . У боржника ОСОБА_2 є інше, окрім Квартири, майно, на яке в силу вимог закону Приватний виконавець повинен був звернути стягнення першочергово. Порушення порядку звернення стягнення на майно боржника призведе до порушення вимог статті 47 Конституції України, статей 319, 321 Цивільного кодексу України та прав інших співвласників Квартири.

Не погодившись з ухвалою суду Приватний виконавець подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким його подання задовольнити. Посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та приписів процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, при прийнятті оскаржуємого рішення судом першої інстанції не взята уваги ч. 1 ст. 149 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) відповідно до положень якої зверння стягнення на частину майна товариства з обмеженою відповідальністю, пропорційну частці учасника товариства у статутному капіталі, за його особистими борг допускається лише у разі недостатності у нього іншого майна для задоволення вимог кредиторів. Отже, суд прийняв помилкове рішення про передчасне звернення Приватного виконавця до суду з поданням про визначення частки майна та таким, що не підлягає задоволенню.

До суду надійшов відзив ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на апеляційну скаргу, у якій він просить апеляційну скаргу Приватного виконавця залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін. Посилається на те, що ст. 149 ЦК України, на яку вказує апелянт, виключена з ЦК України на підставі Закону України № 2275-VІІІ від 06.08.2018. Приватним виконавцем не виконано всіх дій по встановленню наявності у ОСОБА_2 іншого майна, окрім Квартири, на яку виконавець звертає стягнення. Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань ПП «УКРАЇНА-КИТАЙ 21» зареєстроване 18.11.2004. Статутний капітал ПП «УКРАЇНА-КИТАЙ 21» у розмірі 200200 грн. був остаточно сформований 18.11.2015. Отже, ОСОБА_2 має майно, на яке може бути звернене стягнення, окрім нерухомого майна, яке перебуває не в особистій власності боржника, а у спільній власності з його батьками. Наявність у ОСОБА_2 іншого майна унеможливлює звернення стягнення на нерухоме майно до того, як виконавець визначить вартість майна, на яке згідно із законом, звертається стягнення в першу чергу (т.2 а.с. 65-68).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 29 листопада 2021 року до участі у справі № 638/8638/17 залучена ОСОБА_3 як правонаступник ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2 а.с. 219-220).

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, відзиву на неї, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч.1, ч.2 ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи..

Як установлено судовим розглядом і вбачається з матеріалів справи, 31.07.2018 рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/8638/17, у якому виправлена описка ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.12.2018, з ОСОБА_2 на користь громадянина Китайської Народної республіки ОСОБА_1 стягнута заборгованість у сумі 191 384 грн 80 коп., з яких 171 406 грн 80 коп - інфляційні витрати, 19978 грн 00 коп три відсотки річних. Рішення набрало законної сили 31.08.2018 (т.1 а.с.93-99, 111).

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.12.2018 стягнуто з ОСОБА_2 на користь громадянина Китайської Народної республіки ОСОБА_1 судовий збір пропорційний задоволеним позовним вимогам у розмірі 1913 грн. Додаткове рішення набрало законної сили 10.01.2019 (т.1 а.с.114).

На виконання рішення суду від 31.07.2018 та додаткового рішення від 10.12.2018 ОСОБА_7 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , 28.01.2019 отримала виконавчі листи у справі № 638/8638/17, які пред`явлені до виконання Приватному виконавцю (т.1 а.с.122).

Постановами Приватного виконавця від 16.10.2019 відкрите виконавче провадження № 60303498 для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 191 384 грн 80 коп. заборгованості за виконавчим листом № 638/8638/17 від 28.01.2019 (т.1 а.с. 214).

17.10.2019 Приватний виконавець отримав у ВП № 60303498 відповідь № від ДФС за запитом «боржник фізична особа ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про припинення фізичної особи підприємця (т.1 а.с. 216).

29.11.2019 Приватний виконавець отримав роздруківку з сайту register.minjust.gov.ua про відсутність у МВС даних про зареєстровані за боржником транспортні засоби (т.1 а.с. 217).

Постановою Приватного виконавця від 16.10.2019 у ВП № 60303498 на все майно ОСОБА_2 накладений арешт (т.1 а.с. 219).

29.11.2019 Приватний виконавець отримав інформаційну довідку № 190840632 про належність ОСОБА_2 на праві часткової власності разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_3 . Квартири (т.1 а.с. 221). Власність боржника на зазначену квартиру підтверджується також копією свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 22 березня 1999 року (т.1 а.с. 224).

17.10.2019 Приватний виконавець отримав від ПФУ відповіді № та № про відсутність даних про ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як про особу, яка отримує пенсії, або яка працює за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи (т.1 а.с. 225).

Статтею 443 ЦПК України передбачено, що питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Частиною 6 статті 48 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно з частиною восьмою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно із частиною 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Такий же порядок звернення стягнення на майно боржника передбачений розділом VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5.

Відповідно до пунктів першого та сьомого вказаної розділу Інструкції виявлення майна та звернення стягнення на майно боржника здійснюються у порядку, встановленому розділом VII Закону.

Системний аналіз наведених норм свідчить про таке: 1) процедура виконання рішення про стягнення коштів розпочинається з винесення постанови про звернення стягнення про майно боржника; 2) в першу чергу звертається стягнення на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах; 3) звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику; 4) в останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Отже, відповідно до порядку примусового звернення стягнення коштів з боржника, врегульованого Законом України «Про виконавче провадження», першочергово звертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності на об`єкти нерухомості.

Відповідно до частин 1, 3 статті 167 ГК України корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань № від 29.01.2020 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є засновниками Приватного підприємства «Україна-Китай 21» з розміром внеску до статутного фонду по 100 100 грн кожний (т.2 а.с. 14-15).

Колегія суддів погоджується з доводом відзиву на апеляційну скаргу про недоречність посилання апеляційної скарги Приватного виконавця на положення частини першої статті 149 ЦК України, яка була виключена з ЦК України на підставі Закону № 2275-VIII від 06.02.2018.

Дійсно, у редакції ЦК України до прийняття Закону № 2275-VIII від 06.02.2018, в частині першій статті 149 ЦК України вказувалось, що звернення стягнення на частину майна товариства з обмеженою відповідальністю, пропорційну частці учасника товариства у статутному капіталі, за його особистими боргами допускається лише у разі недостатності у нього іншого майна для задоволення вимог кредиторів. Кредитори такого учасника мають право вимагати від товариства виплати вартості частини майна товариства, пропорційної частці боржника у статутному капіталі товариства, або виділу відповідної частини майна для звернення на нього стягнення. Частина майна, що підлягає виділу, або обсяг коштів, що становлять її вартість, встановлюється згідно з балансом, який складається на дату пред`явлення вимог кредиторами.

Після виключення статті 149 із ЦК України правове регулювання зазначеного питання було закріплене у Законі України № 2275-VIII від 06.02.2018 «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (надалі Закон № 2275-VIII).

Згідно з частинами 1, 2 статті 22 Закону України № 2275-VIII звернення стягнення на частку учасника товариства здійснюється на виконання виконавчого документа про стягнення з учасника грошових коштів або на підставі виконавчого документа про звернення стягнення на частку майнового поручителя, яка передана у заставу в забезпечення зобов`язання іншої особи. Виконавець повідомляє товариство про намір звернути стягнення на частку учасника товариства (боржника) та надсилає постанову про накладення арешту на частку. Товариство повинне протягом 30 днів з дня одержання такого повідомлення надати відомості, необхідні для розрахунку вартості частки боржника відповідно до частини четвертої цієї статті.

Отже, правове регулювання порядку звернення стягнення на частку учасника ПП у статутному капіталі підприємства на час подачі Приватним виконавцем подання про визначення частки ОСОБА_2 у Квартирі 02.12.2019 здійснювалося на підставі норм Закону № 2275-VIII.

Разом з тим, Харківський апеляційний суд не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки у боржника ОСОБА_2 наявне інше майно, на яке можливо звернути стягнення, у поданні Приватного виконавця про визначення частки боржника у спільному майні необхідно відмовити. В поданні Приватного виконавця не ставиться питання про примусове звернення стягнення на частку, яку він просить виділити у майні, яким боржник володіє спільно з іншими особами. Подання виконавця стосується лише визначення частки, що належить боржнику на праві власності разом з іншими особами. І визначення такої частки судом за поданням виконавця в ухвалі не призводить до автоматичного звернення стягнення на таку частку.

У випадку, якщо виконавець, визначивши частку боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, почне процедуру звернення на неї стягнення за наявності у боржника іншого майна, на яке можливо звернути стягнення, такі дії виконавця можливо оскаржити в порядку розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень». Але наявність такого майна не може бути підставою для відмови виконавцю у задоволенні подання про визначення частки у майні боржника, яким він володіє спільно з іншими особами.

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як убачається зі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 22 березня 1999 року Квартира належить ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності (т.1 а.с. 224).

Відповідно до ч.1 ст. 368 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч.2 ст. 370 ЦК України).

Оскільки Квартира належала ОСОБА_2 та його батькам на праві спільної сумісної власності, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 були власниками 1/3 частини Квартири кожний. Після смерті ОСОБА_6 спадщину після нього прийняла лише ОСОБА_3 (т.2 а.с. 213), отже, частка ОСОБА_2 після смерті батька у праві власності на Квартиру не змінилися.

За таких обставин, апеляційну скаргу Приватного виконавця належить задовольнити, ухвалу суду від 03.03.2020 скасувати з ухваленням нового судового рішення про задоволення подання Приватного виконавця. Підлягає визначенню належність ОСОБА_2 на праві власності 1/3 частини Квартири.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 371, 374, 376, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 3 березня 2020 року року скасувати, ухвалити нове рішення.

Подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича задовольнити.

Визначити, що боржнику ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складений 11 лютого 2022 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук