Справа № 177/254/22
Провадження № 2/177/376/22
У Х В А Л А

15.02.2022

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Коваль Н.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Кривий Ріг» Криворізької міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, відповідно до якого, просив визнати незаконним та скасувати Наказ від 01.02.2022 № 14-к, виданий т.в.о. директора КП «Міжнародний аеропорт Кривий Ріг» КМР Анатолієм Онуфрієвим про відсторонення працівників від роботи та поновити ОСОБА_1 на роботі. Зобов`язати відповідача виплатити позивачу невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення позивача від роботи.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що її необхідно залишити без руху, оскільки даний позов не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

В порушення п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, у відповідності до вимог ст.. 176 ЦПК України.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Так позовна вимога викладені у 2 пункті прохальної частини ,потребує уточнення та конкретизації.

В порушення вимог п.4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України при викладені позовних вимог у 2 пункті прохальної частини позовної заяви позивачем не вказано період нарахування та суми виплати грошової компенсації за час вимушеного прогулу. Позивачу необхідно визначити точні суми грошових коштів, які він просить стягнути з відповідача, а також відповідно до п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України викласти обставини якими він обґрунтовує стягнення з відповідача зазначених сум та навести докази на підтвердження цих обставин.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як видно з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходження юридичної особи КП АЕРОПОРТ «КРИВИЙ РІГ» КМР, є Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, що не відноситься до територіальної підсудності Криворізького районного суду Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, про те матеріали позовної заяви не містять підтвердження того, що позивач зареєстрований на території Криворізького району Дніпропетровської області.

В своїй позовній заяві позивач посилається на звільнення від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як видно з матеріалів справи, позивач просить скасувати Наказ від 01.02.2022 № 14-к, виданий т.в.о. директора КП «Міжнародний аеропорт Кривий Ріг» КМР Анатолієм Онуфрієвим про відсторонення працівників від роботи ( 1 позовна вимога не майнового характеру) та поновити ОСОБА_1 на роботі ( 2 позовна вимога не майнового характеру). Зобов`язати відповідача виплатити позивачу невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення позивача від роботи ( 3 позовна вимога майнового характеру). Тобто позивач окрім поновлення його на роботі, ставить ще одну вимогу не майнового характеру про скасування Наказу 01.02.2022 № 14-к, на яку не розповсюджена пільга, щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Таким чином позивач в порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України, не надає документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За подання до суду позовної заяви не майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору обчислюється 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 992,40 грн.

Крім того, всупереч вимогам п.4 ч.1 ст. 177 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору за позовну вимогу майнового характеру.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру (стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу), яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2481,00 грн.

Таким чином, оскільки позивачем не зазначено ціну позову та не конкретизовано точні суми грошових коштів, які він просить стягнути з відповідача, не можливо встановити суму судового збору, яку необхідно сплатити позивачу за позовну вимогу майнового характеру.

Оскільки, дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, то згідно ст. 185 ч.1 ЦПК України, її необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 185 ч.1 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Кривий Ріг» Криворізької міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважається неподаною і буде повернена позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: