ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/836/22 Справа № 186/340/21 Суддя у 1-й інстанції - Бурда П. О. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення на її користь на її утримання аліментів на період навчання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подання цього позову до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що відповідно до судового наказу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2018 року з відповідача стягувалися аліменти на її утримання на користь дідуся позивачки, оскільки вона знаходилась на його утриманні.

У зв`язку з тим, що позивачці виповнилося 18 років, стягнення аліментів припинено.

На цей час ОСОБА_2 навчається на першому курсі денної форми навчання освітнього рівня «бакалавр» за спеціальністю 073 «Менеджмент» за освітньою програмою «Менеджмент підприємств та організацій» групи БЕМ-820ж у Навчально-науковому інституті економіки, менеджменту і міжнародного бізнесу Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», вищому навчальному закладі IV рівня акредитації за контрактною формою навчання, та потребує матеріальної підтримки. Відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2021 року позов задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на її утримання щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подання цього позову 10 березня 2021 до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач, як батько повнолітньої дочки, повинен утримувати її під час навчання до досягнення нею віку двадцяти трьох років і має таку можливість.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду змінити, зменшивши розмір аліментів до 1/8 частини з усіх видів доходу щомісячно, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2021 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Так, судом встановлено, що позивачка є дочкою відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 19 березня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області. 02 березня 2021 року вона досягла повноліття та з 01 жовтня 2020 року навчається в Навчально-науковому інституті економіки, менеджменту і міжнародного бізнесу Національного технічного університеті «Харківський політехнічний інститут», на денній формі навчання, освітнього рівня «бакалавр» за спеціальністю 073 «Менеджмент» за освітньою програмою «Менеджмент підприємств та організацій» групи БЕМ-820ж. Термін навчання становить з 01 жовтня 2020 року по 30 червня 2024 року. Форма сплати за навчання контрактна.

Відповідач стверджує, що його матеріальний стан змінився, оскільки він має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка має проблеми зі здоров`ям, а саме: з зором і потребує періодичного обстеження та лікування, що підтвердив наданою суду копією консультаційного висновку офтальмолога, копією запису в медичній картці дитячого офтальмолога та квитанцією № 21681 про купівлю окулярів. Вказані обставини, а також те, що позивачка повнолітня та може мати заробіток, відповідач вважає підставою для виплати їй лише 1/8 частини свого заробітку на час навчання.

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд обґрунтовано виходив з того, що батько повнолітньої дочки, повинен утримувати її під час навчання до досягнення нею віку двадцяти трьох років і має таку можливість.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За правилами ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги та спосіб сплати аліментів (ст.199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Відповідно до ст. 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов`язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

За змістом ст. 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

Встановивши, що донька відповідача досягла повноліття, продовжує навчання та задовольняючи частково позовні вимоги і стягуючи з відповідача аліменти на користь позивача у розмірі 1/4 частина від його доходів та заробітку суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що відповідач зобов`язаний та спроможний надавати матеріальну допомогу донці саме у такому розмірі.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував його матеріального стану, оскільки на його утриманні знаходиться неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка має проблеми зі здоров`ям, а саме: з зором і потребує періодичного обстеження та лікування, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони не впливають на правильність оскаржуваного рішення.

Судом першої інстанції правильно вирішена справа, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, є правильним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко