Ухвала

16 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 742/44/20

провадження № 61-2365ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання спільним сумісним майном подружжя та визнання права власності на половину такого майна,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив виділити йому в порядку поділу спільного сумісного подружнього майна 3/4 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 - квартиру АДРЕСА_2 ; стягнути з ОСОБА_1 на його користь: 1/2 частини вартості автомобіля марки «SUZUKI GRAND VITARA», державний номерний знак НОМЕР_1 , в розмірі 85 767,50 грн, суму заборгованості за іпотечним договором в розмірі 141 661,73 грн, 1/2 частини коштів, сплачених ним за тепловодопостачання, водовідведення та електроенергію в розмірі 11 574,67 грн.

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просила визнати спільною сумісною власністю подружжя земельну ділянку, що розташована за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, Малківська сільська рада, площею 1,00 га в межах згідно з планом, у тому числі 1 га ріллі, кадастровий номер :06:000:0326, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; визнати за нею право власності на 1/4 частини вказаної земельної ділянки, тобто на 0,50 га, в межах згідно з планом, у тому числі 0,50 га ріллі, кадастровий номер :06:000:0326, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протокольною ухвалою від 21 квітня 2021 року за заявою ОСОБА_2 залишив без розгляду його вимоги щодо виділення ОСОБА_2 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя 3/4 частини житлового будинку з належною частиною господарсько-побутових будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 - квартиру АДРЕСА_2 ; стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми заборгованості за іпотечним договором в розмірі 141 661,73 грн, 1/2 частини коштів за сплачені ним борги зі сплати за тепловодопостачання, водовідведення та електроенергію в розмірі 11 574,67 грн.

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області рішенням від 15 червня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовив. Зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнив. Визнав земельну ділянку, що розташована за адресою: Малківська сільська рада, Прилуцький район Чернігівської області, площею 1,00 га в межах згідно з планом (рілля), кадастровий номер :06:000:0326, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Визнав за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частини цієї ділянки, тобто на 0,50 га. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Чернігівський апеляційний суд постановою від 24 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив частково. Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 червня 2021 року в частині відмови у задоволенні первісного позову ОСОБА_2 скасував та в цій частині ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/2 частину вартості автомобіля в розмірі 85 767,50 грн. Рішення суду першої інстанції змінив в частині розподілу судових витрат. В іншій частині рішення суду залишив без змін. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

ОСОБА_1 11 лютого 2022 року подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Чернігівського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб обчислюється станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» передбачено, що у 2022 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2022 року (на час подання касаційної скарги) - 2 481,00 грн.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Предметом первісного позову у цій справі є стягнення 1/2 частини вартості автомобіля марки «SUZUKI GRAND VITARA» в розмірі 85 767,50 грн.

Предметом зустрічного позову є визнання права власності на 1/4 частини земельної ділянки, що розташована за адресою: Малківська сільська рада, Прилуцький район Чернігівської області, площею 1,00 га в межах згідно з планом (рілля), кадастровий номер :06:000:0326, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Вартість земельної ділянки згідно з договором купівлі-продажу від 06 травня 2016 року становить 3 000 грн.

Отже, ціна позову у цій справі в загальному розмірі станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00 грн х 100 = 248 100,00 грн).

Тому справа є малозначною в силу вимог пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України і окремого визнання її такою не потребує.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Посилання заявника в касаційній скарзі на те, що апеляційний суд застосував норму права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду, як на підставу касаційного оскарження судового рішення в цій справі, є виконанням вимог процесуального закону щодо змісту будь-якої касаційної скарги, а тому самі по собі не вказують на фундаментальність порушених у скарзі питань для формування єдиної правозастосовчої практики.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Верховний Суд також врахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявники не продемонстрували наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» («Азюковська проти України») рішення від 09 жовтня 2018 року.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалено у малозначній справі і воно не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Зазначення у постанові Чернігівського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки справа є малозначною, а тому ухвалені у ній судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремому розгляду клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Чернігівського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року та про зупинення її виконання до закінчення касаційного провадження у справі.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання спільним сумісним майном подружжя та визнання права власності на половину такого майна.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов