"16" лютого 2022 р. Справа № 363/957/21
УХВАЛА

Іменем України

16 лютого 2022 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гриб Л.І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вишгородського районного суду Київської області від 04 серпня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат за договором позики,

встановив:

04 серпня 2021 року в цій справі ухвалено заочне рішення, яким вказаний позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 інфляційні втрати за договором позики від 28 квітня 2009 року, нараховані на частину заборгованості за період з 1 серпня 2011 року по 1 грудня 2019 року у розмірі 23593 (двадцять три тисячі п`ятсот дев`яносто три) гривні 00 копійок та на частину заборгованості за період з 1 травня 2017 року по 1 березня 2021 року у розмірі 6386 (шість тисяч триста вісімдесят шість) гривень 00 копійок, всього стягнуто 29 979 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 00 копійок.

В поданій заяві відповідач порушує питання про скасування згаданого рішення і необхідність призначення справи до судового розгляду.

Свої вимоги мотивує тим, що про розгляд справ він належним чином не повідомлений, судових повісток та копії рішення суду не отримував оскільки за адресою вказаною в позовній заяві не проживає та не зареєстрований. Зазначив, що, приймаючи рішення, судом застосовано розрахунки надані позивачем в позовній заяві, які є помилковими, і не враховують того факту, що стягнення за виконавчими документами здійснювалось шляхом списання частин заборгованості помісячно з його заробітної плати та пенсії. Відтак лише у разі отримання повних відомостей про розмір і дати відрахувань можна правильним чином здійснити обрахунок сум інфляційних нарахувань до сплати, коли самостійно надати такі відомості в заявника немає можливості, адже відрахування з заробітної плати та пенсії відбувались одночасно, при цьому частина стягнених коштів стягнена на погашення виконавчого збору та інших витрат виконавчого провадження. В цьому зв`язку разом з заявою про перегляд заочного рішення заявником подано клопотання про витребування від Дніпровський відділ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції у м. Києві відомості про розміри та дати стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рамках виконавчих проваджень №57400995 та №50859547.

ОСОБА_1 в суді просив про задоволення заяви з викладених у ній підстав.

Позивач до суду не прибув, подав письмові заперечення, в яких зазначив, що відповідачем пропущено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, коли останній ще 18 листопада 2021 року подав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи, однак ознайомився зі справою лише 09 грудня 2021 року, а із цією заявою звернувся до суду лише 28 січня 2022 року.

Заслухавши відповідача, дослідивши справу, суд дійшов наступного.

Встановлено, що 09 березня 2019 року в провадження Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат за договором позики.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, відповідач проживає за адресою АДРЕСА_1 .

26 березня 2021 року на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України суд направив до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області та Синяківського старостинського округу Бучанської міської ради запити щодо доступу до персональних даних ОСОБА_1 про надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) останнього (а.с. 19, 22).

Як вбачається з відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області та Синяківського старостинського округу Бучанської міської ради місце проживання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , не зареєстровано (а.с. 20, 22).

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 17 травня 2021 року у вказаній справі відкрито спрощене позовне провадження.

На виконання вимог ст. 190 ЦПК України копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками до неї судом направлені на останню відому адресу відповідача, які згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 30) повернулися до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи

Оскільки зареєстроване місце проживання відповідача суду відомо не було, виклик відповідача до суду здійснювався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 36).

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Як передбачено ч. 7 ст. 285 ЦПК України до заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, суду відповідачем не надано належних, допустимих і достатніх доказів у розумінні вимог ст.ст. 76-83, 285 ЦПК України на спростування обґрунтованості позову.

Суд не вправі скасувати правильне по суті заочне рішення тільки з тих підстав, що відповідач не був належним чином повідомленим про судовий розгляд.

При цьому відповідач не подав суду будь-яких доказів, якими б він обґрунтовував свої заперечення проти вимог позивача та які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Його доводи про неправильність нарахування інфляційних витрат на відповідних розрахунках і наданих доказах не ґрунтуються.

При цьому відповідач не позбавлений права ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження №57400995 в частині отримання відомостей про розміри та дати стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , в тому числі за допомогою відповідного ідентифікатору для доступу в ЄДРВП, для подання їх суду і спростування обґрунтувань позову, що відповідачем не здійснено.

Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Підстав для поновлення судового розгляду для здобуття таких доказів з огляду на принцип змагальності та диспозитивності у суду немає.

Суд вважає, що доводи викладені відповідачем на правильність з`ясування обставин справи і суть спірних правовідносин та прийняте на їх основі рішення по справі вплинути не можуть.

Підстав для надання іншої юридичної оцінки вже наявним у справі доказам судом не встановлено.

Разом з тим докази, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, та які б суд мав дослідити в судовому засіданні і це могло б призвести до ухвалення іншого (протилежного) рішення, суду не подано.

Відтак обґрунтованість наданих суду розрахунків індексу інфляції за час прострочення виконання грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України) відповідачем не спростована.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що з викладених у заяві доводів і поданих доказів підстав для скасування рішення суду не встановлено.

Крім того, згідно ч.ч. 2-4 ст. 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

З матеріалами справи відповідач ОСОБА_1 ознайомився 09 грудня 2021 року (а.с. 168).

Як вбачається з клопотання про поновлення строку на подання про перегляд заочного рішення Вишгородського районного суду, до кінця 2021 року відповідач вимушений був знаходиться на самоізоляції у зв`язку із захворюванням його співробітника на COVID-19.

18 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Правобережного київського міського центру надання безоплатної вторинної правової допомоги, в якому 21 січня 2022 року йому призначено адвоката для складання відповідної заяви про перегляд заочного рішення, що підтверджується дорученням про надання безоплатної вторинної допомоги №04-0006462 НБ від 21 січня 2022 року.

Як вбачається з акту приймання-передачі процесуальних документів, адвокат Мазуренко І.О. 28 січня 2022 року передав ОСОБА_1 примірник заяви про перегляд заочного рішення для подання його до суду, яка того ж дня направлена відповідачем до Вишгородського районного суду Київської області засобами поштового зв`язку.

Причини пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення суду суд вважає поважними, а тому клопотання відповідача про його поновлення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 260, 280-288 ЦПК України,

ухвалив:

поновити ОСОБА_1 пропущений строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Вишгородського районного суду Київської області від 04 серпня 2021 року.

Заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Повний текст ухвали складено 18 лютого 2022 року.

Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту цієї ухвали шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя