Справа № 2-817/10
Провадження № 4-с/477/1/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

14 лютого 2022 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі головуючого у справі - судді Полішко В.В., з секретарем Коцюрубенко О.М.,

з участю представника стягувача Пивоварова В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» на дії/ бездіяльність органу примусового виконання,

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» звернулося до суду зі скаргою, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову від 07 листопада 2019 року про закінчення виконавчого провадження № 25251543, винесену головним державним виконавцем Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Лялюк Світланою Вікторівною. Витребувати з відділу ДВС копію матеріалів виконавчого провадження № 25251543.

Шевченківський відділ ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Відділ) направив до суду відзив, в якому заперечував щодо задоволення скарги, наполягав на правомірності вчинених дій та зазначав, що скаржнику перерахована сума, яка зазначена у рішенні суду у гривневому еквіваленті. В обґрунтування зазначив, що виконавче провадження було відкрито за заявою стягувача ПАТ «УкрСиббанк» в якому зазначалася сума, яка підлягає стягненню 88829,82 грн. В процесі примусового виконання боржниця ОСОБА_1 сплатила вказану суму боргу та надала довідку стягувача ПАТ «УкрСиббанк» від 26 червня2019 року за № 58-1-03-32/122, в якій вказувалося, що ОСОБА_1 не має отриманих та непогашених кредитів в ПАТ «УкрСиббанк». В зв`язку з вказаним 07 листопада 2019 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним та фактичним виконанням рішення суду. Копія цієї постанови була направлена боржнику, а також органам, які здійснювали накладення штрафу. Про наявність ухвали суду від 01 січня 2013 року про заміну сторони у виконавчому провадженні представник відділу дізнався лише під час ознайомлення з матеріали скарги та справи. Зазначив, що постанова державного провадження виконавця про відкриття виконавчого провадження жодною стороною не оскаржувалася.

Крім цього, послався на те, що скаржником був пропущений строк для звернення зі скаргою.

Вважає, що ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» фактично намагається збільшити суму стягнення не породжуючи новий позов, не встановлюючи певний порядок і спосіб дослідження доказів, обставин тощо, - не в установленому порядку. Тобто, скаржником не обрано належного способу захисту своїх прав, помилково використовуючи надані йому процесуальні права у цій справі.

Представник скаржника Пивоваров В.І. в судовому засіданні підтримав подану скаргу та просив її задовольнити. Вважає, що відділ ДВС помилково не звернув увагу, що до заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження, в якій було зазначена сума, яка підлягає стягненню 88829,82 грн., було також надано виконавчий лист, а також рішення суду, в якому сума заборгованості вказана в іноземній валюті із зазначенням еквіваленту в національній валюті. Так, сума яка підлягає стягненню згідно з рішенням суду та виконавчого документа 12415 швейцарських франків 19 сантимів. Еквівалент вказаної суми був зазначений за курсом НБУ в гривні.

Вважає, що не може бути підставою для закриття виконавчого провадження лист ПАТ «УкрСиббанк», оскільки вказаний банк не був станом на 2019 рік кредитором за кредитним договором від 06 липня 2006 року, укладеним з ОСОБА_1 . Заборгованість за цим кредитним договором була відступлена на користь ПАТ «Дельта банк» ще у 2012 році. Крім цього, не надані докази кому саме були перераховані грошові кошти та коли вони були стягнуті.

Щодо доводів державного виконавця з приводу порушення строків на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження від 07 листопада 2011 року, вважає їх хибними з наступних підстав. Так, ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» звернулося у 2020 році зі скаргою до Жовтневого районного суду Миколаївської області, водночас було відмовлено, оскільки на той час Товариство не було стороною у виконавчому провадженні, а тому було позбавлено можливості звернутися з відповідною скаргою до суду. 12 травня 2021 року Жовтневим районним судом Миколаївської області було постановлено ухвалу, якою замінено сторону у виконавчому провадженні з ПАТ «Дельта банк» на ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС».

13 липня 2021 року скаржник звернувся до Відділу заявою про зміну стягувача у виконавчому провадженні. Крім цього, Товариство звернулося до Відділу з заявою про надання можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, водночас заява була залишена без відповіді.

31 серпня 2021 року представник Товариства повторно звернувся до Відділу з аналогічною заявою, в свою чергу останній повідомив, про відсутність у Відділі будь-яких виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1 .

У телефонному спілкуванні з Відділом 22 жовтня 2021 року Товариством було з`ясовано, що виконання рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 01 листопада 2010 року у цивільній справі №2-8174/10 було закінчено, про що винесено постанову Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 07 листопада 2019 року у зв`язку з повним виконанням рішення суду на суму 88829,82 грн. Тобто, саме 22 жовтня 2021 року Товариство дізналося про порушення свого права.

03 лютого 2022 року від начальника Відділу до суду надійшов лист, в якому просила у зв`язку з неможливістю забезпечити участь представника Відділу у судове засідання, розглядати скаргу без їх участі на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи та скарги, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів справи рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 01 листопада 2010 року у справі № 2-817/10 позов ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості задоволений.

Згідно з рішенням суду з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за кредитним договором № 945-Ф від 06 липня 2006 року, що утворилася станом на 25 червня 2010 року у загальному розмірі 12415,19 швейцарських франків, що еквівалентно 88829,82 грн., яка складається: із заборгованості за кредитом у сумі 10956,13 швейцарських франків, що еквівалентно 78390,33 грн., за строковим та простроченими процентами у сумі 1229,55 швейцарських франків, що еквівалентно 8797,34 грн., пені за прострочення сплати кредиту в сумі 229,51 швейцарських франків, що еквівалентно1642,15 грн., а також стягнуто судові витрати у справі у сумі 888,30 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Позивачем виконавчі листи були пред`явлені до примусового виконання до виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області, про що свідчить відповідна заява до Відділу.

10 лютого 2011 року відкрито виконавче провадження за №25251795.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 січня 2013 року замінено стягувача з ПАТ «УкрСиббанк» на нового кредитора ПАТ «Дельта банк».

27 жовтня 2020 року ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» до суду подана скарга на дії державного виконавця, яка ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2020 року повернута заявнику, в зв`язку з не усуненням недоліків зазначених в ухвалі суду від 29 жовтня 202 року про залишення скарги без руху, а саме доказів щодо права на звернення.

12 травня 2021 року ухвалою цього ж суду замінено сторону стягувача з ПАТ «Дельта банк» на нового кредитора - ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС».

31 серпня 2021 року ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» звернулося із заявою до Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про заміну стягувача та надання можливості Товариству ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження.

16 вересня 2021 року начальником Відділу була надана відповідь, яку отримано заявником 21 жовтня 2021 року, з огляду на яку станом на 16 вересня 2021 року у Відділі відкриті виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_1 не перебувають.

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 07 листопада 2019 року, виконавче провадження закінчене у зв`язку з фактичним виконанням виконавчого документа у повному обсязі.

Отримавши відповідь Відділу представник Товариства звернувся зі скаргою до суду.

Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

З пояснень представника скаржника та з матеріалів справи вбачається, що відповідь на заяву представника Товариства щодо заміни сторони у виконавчому провадженні та надання можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, начальником Відділу була дотована 16 вересня 2021 року на направлена на адресу ТОВ «УКРДЕБІТ ПЛЮС» до м. Києва, яка отримана заявником 21 жовтня 2021 року.

Зі скаргою представник Товариства звернувся до суду 26 жовтня 2021 року, тобто в межах встановленого законом строку.

Згідно із частиною першою Закону України «Про виконавче провадження» - Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 зазначеного Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У частині третій статті 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

При цьому правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у статті 49 Закону України «Про виконавче провадження»

Відповідно до частини третьої вказаної статті у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби.

Щодо виконання рішення про стягнення боргу у іноземній валюті Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц, провадження № 14-134цс18 висловила правову позицію, відповідно до якої у разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Перерахування стягувачеві суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не було проведене належне виконання судового рішення, а тому постанова головного державного виконавця Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Лялюк С.В. від 07 листопада 2019 року про закінчення виконавчого провадження № 25251543 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-817/10 за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі є незаконно винесеною та підлягає скасуванню.

Оскільки частина боргу в порушення вимог закону була виплачена стягувачеві у національній валюті гривні, то державному виконавцеві необхідно здійснити перерахунок коштів, що належать до виплати стягувачеві.

Керуючись статтею 447-451 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» задовольнити повністю.

Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Лялюк Світлани Вікторівни від 07 листопада 2019 року про закінчення виконавчого провадження № 25251543 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-817/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Зобов`язати Шевченківський відділ ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснити перерахунок коштів, що належать до виплати стягувачу.

Відповідно до ст.ст.354-355 ЦПК України ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня одержання позивачем її копії.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Повний текст рішення складений та підписаний 21 лютого 2022 року.

Суддя В.В. Полішко