ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1455/21 Номер провадження 22-ц/814/136/22Головуючий у 1-й інстанції Даценко В. М. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.,

секретаря судового засідання: Владімірова Р.В.,

за участі: представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини

третя особа: Друга Лубенська державна нотаріальна контора,

за апеляційною скаргою Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 вересня 2021 року, прийнятого під головуванням судді Даценко В.М. в м.Лубни, зі складанням повного тексту 28 вересня 2021 року,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до районного суду з даним позовом. Просила встановити факт проживання однією сім`єю нею разом із ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначала, що із середини липня 2013 року по 16 липня 2020 року спільно проживала разом з померлою. Вони були пов`язані спільним побутом, бюджетом, мали взаємні права та обов`язки. Вважає, що відносини з ОСОБА_3 були сімейними, як у доньки та матері.

Вказує, що встановлення даного факту дає їй право на спадкування за законом як особі, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 вересня 2021 року, позов ОСОБА_2 був задоволений в повному обсязі.

Встановлено факт, що ОСОБА_2 проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 із середини липня 2013 року і по день її смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення мотивовано доведеністю позовних вимог.

Рішення оскаржила Лубенська міська рада Лубенського району Полтавської області, яка в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Вважає, що районний суд дав невірну оцінку обставинам справи.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Лубни померла ОСОБА_3 ,.

На підставі заяви ОСОБА_2 в Другій Лубенській державній нотаріальній конторі була відкрита спадкова справа №270/2020 на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3

03.02.2021 нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальних дій, оскільки вона не відноситься до спадкоємців по закону.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_2 зазначала, що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю з 2013 року.

Районний суд, задовольняючи позовні вимоги, своє рішення мотивував тим, що позивач доведений факт спільного проживання зі спадкодавцем, пов`язаність спільним побутом та наявність взаємних прав та обов`язків.

Однак, колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком.

Відповідно до статей 1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами першої та другої ст.1258 цього ж Кодексу встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), підлягають врахуванню правила частини другої ст.3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі ст.1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів:

а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем;

б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Рішення суду першої інстанції про встановленню факту проживання позивача однією сім`єю з ОСОБА_3 грунтується на свідченнях допитаних в судовому засіданні свідків.

Проте, районний суд не дав належної оцінки факту перебування позивача з 2004 року у шлюбі із ОСОБА_4 , з яким ОСОБА_2 режим окремого проживання не встановлено, а відтак, за приписами ч.4 ст.3, ст.21 СК України вони створили сім`ю.

Згідно із частиною першою ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи ( ст.79 ЦПК ).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування ( ч.1 ст.80 ЦПК України).

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У відповідності до ст. 12,13 ЦПК України сторони несуть тягар по доведенню обставин, якими обґрунтовують позовні вимоги та заперечення.

Всупереч вимогам вказаних статей, позивачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів, які б однозначно підтверджували участь ОСОБА_2 у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність спільних витрат з ОСОБА_3 , спільного побуту,надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням.

Зокрема, позивачем не надано суду жодного доказу про її участь у сплаті за комунальні послуги на квартиру спадкодавця з 2013 року за адресою АДРЕСА_1 .

Між тим, ОСОБА_2 пояснила суду, що спілкувалась з чоловіком з приводу сплати за комунальні послуги за місцем її прописки в АДРЕСА_2 , де вона зареєстрована з 30.03.2005 року.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили суду, що позивач та ОСОБА_3 були близькими подругами, свідок ОСОБА_7 була знайома з ОСОБА_2 з часу перебування ОСОБА_3 в лікарні в 2017 році, тобто не підтвердила факт проживання із померлою не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не надали суду належних пояснень, які б достовірно свідчили про проживання позивача однією сім`єю із спадкодавцем.

Жоден із свідків не дав суду свідчень стосовно того, що померла ОСОБА_3 вважала позивача членом її сім`ї, стверджуючи тільки про суб`єктивне відношення ОСОБА_2 до ситуації, що склалася.

Приписами ст. 1264 ЦК України захищаються права тих осіб, яких спадкодавець вважав своєю сім`єю і які проживали з ним впродовж тривалого часу.

Матеріалами справи не містять достатніх доказів та підтвердження таких обставин.

Власне ставлення позивача до померлої ОСОБА_3 , витрати, понесені на її поховання, не є підтвердженням факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, їх пов`язаності спільним побутом та взаємними правами і обов`язками, що в розрізі зі ст.1264 ЦК України, дає право на спадщину.

Зазначений висновок узгоджується з постановою Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 552/196/20.

При цьому посилання в рішенні районного суду на постанову Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі 755/18012/16-ц є необґрунтованими, оскільки обставини, встановлені у зазначеній справі та у цій справі, є відмінними.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги Лубенської міської ради, скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області задовольнити

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 вересня 2021 року скасувати, ухваливши нове рішення.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17.02.2022 р.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: Ю.В.Дряниця

Л.І.Пилипчук