УХВАЛА

15 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 761/4636/20

провадження № 61-20977ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2021 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року в указаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 13 січня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків, зокрема заявнику запропоновано надіслати на адресу Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи та надати докази недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень.

07 лютого 2022 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, до яких заявник на виконання вимог ухвали Верховного Суду

від 13 січня 2022 року додав уточнену редакцію касаційної скарги та заяву (клопотання) про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року.

Розглядаючи заяву (клопотання) про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року суд приходить до наступних висновків.

Як на підставу пропуску строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає, що про існування постанови апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року, повний текст якої складено 12 жовтня 2021 року, йому стало відомо

27 листопада 2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. Крім того вказує, що копія постанови апеляційного суду йому не надсилалася, дізнавшись 27 листопада 2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень про існування постанови, він 30 листопада 2021 року звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з заявою про видачу йому оскаржуваних судових рішень. Також заявник зазначає, що в судовому засіданні 06 жовтня 2021 року він не був присутній, оскільки з 01 жовтня 2021 року по 29 жовтня 2021 року перебував у службовому відрядженні, що підтверджується копією наказу

від 01 жовтня 2021 року. Окрім того, з 01 листопада 2021 року по 26 листопада 2021 року він також перебував у службовому відрядженні, що підтверджується доданим до касаційної скарги наказом від 01 листопада 2021 року.

На переконання заявника, зазначене є достатньою підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень постанову Київського апеляційного суду ухвалено 06 жовтня 2021 року, повний текст складено 12 жовтня 2021 року та оприлюднено 19 жовтня 2021 року.

Як вбачається з постанови Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року, апеляційну скаргу подавав ОСОБА_1 .

Крім того, у судовому засіданні 06 жовтня 2021 року був присутній представник ОСОБА_1 - адвокат Бабійчук О. С., яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, а тому твердження заявника про те, що про постанову апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року він дізнався 27 листопада 2021 року є безпідставними.

Згідно з частиною першою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Положеннями частини другої статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Верховний Суд зазначає, що на стадії відкриття касаційного провадження Верховний Суд не має можливості перевірити наявність чи відсутність доказів на підтвердження надсилання/вручення судом апеляційної інстанції копії рішення заявнику, оскільки за правилом частини сьомої статті 394 ЦПК України питання про витребування матеріалів справи вирішується під час відкриття касаційного провадження.

Отже вказані заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року є не поважними.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

За змістом статті 127 ЦПК України встановлений судом строку може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За таких обставин заявнику необхідно звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року та навести інші підстави для поновлення строку.

Суд також роз`яснює заявнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Керуючись статтями 127, 185, 390, 392 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати наведені в клопотанні ОСОБА_1 підстави про поновлення строку на касаційне скарження неповажними.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення зазначених вище недоліків.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк