Справа № 138/344/22
Провадження №:2-з/138/5/22
У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2022 року м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Холодова Т.Ю., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Королюк Оксани Вікторівни про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Королюк О.В. звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, а саме на квартиру АДРЕСА_1 ..

Разом з позовом представник позивача подала заяву про забезпечення позову шляхом заборони користуватися житловою квартирою АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що спір між сторонами виник щодо визнання прав на вказане вище нерухоме майно, яке належить відповідачу, проте відкрито та добросовісно використовується позивачем 24 роки, в результаті чого таке майно було істотно поліпшено. Крім того, спір щодо прав користування вказаним майном виник ще в 2019 році, коли відповідач подав до суду позовну заяву про виселення позивача, яку було задоволено та винесено заочне рішення, яке на даний момент переглядається судом. Вказане на думку представника позивача свідчить про реальність спору та наявність підстав для забезпечення позову, оскільки, в разі задоволення позову, можуть виникнути обставини утруднення виконання рішення суду.

Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову, а також матеріали цивільної справи, що стосуються даної заяви, вважаю, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України. Зокрема, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії. При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Сукупний аналіз даних положень законодавства дає підстави вважати, що при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову, суд повинен, крім іншого, з`ясувати відомості про особу відповідача та про належність йому майна, про накладення арешту на яке просить інша сторона.

Також відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Разом із тим, заявлений представником позивача захід забезпечення позову, а саме заборона користуватися житловою квартирою АДРЕСА_1 , не направлений на забезпечення виконання можливого рішення суду про визнання права власності позивача на вказану квартиру за набувальною давністю, а спір щодо права користування позивачем вказаним житлом є предметом розгляду у цивільній справі № 138/3135/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення, за результатами якого судом постановлене заочне рішення про задоволення позову. Водночас вказані обставини свідчать про те, що між сторонами наявний спір з приводу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 .

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову вказаним способом, суд бере до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», «Джеймс та інші проти Сполученого королівства») положення статті 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

У зв`язку з наведеним, суд вважає, що забезпечення даного позову шляхом заборони користування житловою квартирою фактично унеможливить право користування спірною квартирою її власником, яким на даний час є відповідач ОСОБА_2 і правомірність такого володіння не спростована, допоки спір про право між сторонами не буде вирішений судом.

Проаналізувавши співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, суд зазначає, що представник позивача у своїй заяві не навів беззаперечних доводів, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони користування спірною квартирою може призвести до утруднення чи неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову про визнання права власності на спірну квартиру за набувальною давністю.

Втім, зважаючи на обставини даної справи, предмет спору, враховуючи розумність, співмірність, обґрунтованість і обсяг вимог позивача, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, вважаю що найбільш доцільним буде забезпечення позовних вимог шляхом заборони державному реєстратору та іншим особам, уповноваженим здійснювати реєстраційні дії, вчинення дій, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , що гарантуватиме обов`язковість виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог і не створить невиправданих обмежень відповідачу в його правах.

За таких обставин, приходжу до висновку, що заяву про забезпечення позову слід задовольнити частково

Керуючись ст.ст. 149-153, 157, 258-261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Королюк Оксани Вікторівни про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити державному реєстратору та іншим особам, уповноваженим здійснювати реєстраційні дії, вчинення дій, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.Ю. Холодова