Справа №760/3351/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Митрофанової А.О.,

за участю секретаря Ламбуцької Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Концерна «Військторгсервіс» про забезпечення доказів до подання позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

Концерн «Військторгсервіс» звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів до звернення із позовом до суду, відповідно до якої просить суд постановити ухвалу, якою забезпечити докази шляхом витребування у Київського державного нотаріального архіву договір купівлі-продажу нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грицаєнком В.В. від 19.02.2010 року за реєстровим № 236, та документи на підставі яких було вчинено правочин.

Заявник мотивує свою заяву тим, що він має намір подавати позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 19.02.2010 року, за реєстровим №236. Заявлений доказ необхідний заявнику для визнання договору недійсним та витребовування майна з чужого незаконного володіння.

Крім того, для отримання документів представник заявника звертався до Київського державного нотаріального архіву з запитом, однак Київський державний нотаріальний архів надав відповідь від 25.01.2022 року № 266/01-17, якою відмовив у надані затребуваних документів з вказівкою на можливість отримання останніх лише після отримання ухвали суду про витребовування копій цих документів, тому заявник вимушений звернутись до суду.

Відповідно до частини третьої статті 118 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду заяви про забезпечення доказів.

Суд, вивчивши подану заяву про забезпечення доказів до подання позовної заяви та додані до неї документи, вважає, її обґрунтованою.

Згідно із частиною першою статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до частини другої статті 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно із частиною третьою статті 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Вимоги, що ставляться до форми та змісту заяви про забезпечення доказів, визначені положеннями статті 117 ЦПК України.

Відповідно до пунктів чотири-п`ять частини першої статті 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Аналізуючи положення ЦПК України у зіставленні з вимогами заявника насамперед слід зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання або подання останніх стане згодом неможливим чи утрудненим.

Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18

Разом з тим, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку статей 116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи відповідно до статті 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Більш того, потрібно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (статті116-119 ЦПК України), та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідно доказу, який неможливо отримати самостійно (стаття 84 ЦПК України).

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Ці обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

З аналізу вищенаведених норм, з метою забезпечення права на судовий захист та враховуючи неможливість отримання відповідного доказу заявником, зазначені письмові докази підлягають витребуванню.

За таких обставин, суд вважає заяву про забезпечення доказів обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 76, 77, 84, 116, 117, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву Концерна «Військторгсервіс» про забезпечення доказів до подання позовної заяви задовольнити.

Витребувати у Київського державного нотаріального архіву (, місцезнаходження: 03151, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 76-Г) докази:

належним чином засвідчені копії договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грицаєнком В.В. від 19.02.2010 року за реєстровим № 236 та документів, на підставі яких було вчинено даний правочин.

Роз`яснити, що заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Якщо ухвала про забезпечення доказів на момент її скасування була виконана повністю або частково - отримані судом докази (показання свідків, висновки експертів тощо) не можуть бути використані в іншій справі.

Уповноважити представників Концерна «Військторгсервіс» на отримання зазначеної вище інформації та документів у Київського державного нотаріального архіву (, місцезнаходження: 03151, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 76-Г).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: А.О. Митрофанова