ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м.Суми

Справа №591/6673/19

Номер провадження 22-ц/816/313/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Сумська міська рада,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Грицика Геннадія Олексійовича

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 07 грудня 2021 року, постановлене у складі судді Шелєхової Г.В., у приміщенні Зарічного районного суду м. Суми, повний текст складено 08 грудня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сумської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Сумської міської ради «Про припинення права користування і договору оренди земельної ділянки ОСОБА_2 та надання земельної ділянки у власність члену сім`ї загиблого учасника АТО ОСОБА_2 », серія та номер:4968-МР від 24.04.2019 року, яким земельну ділянку, що розташована за адресою між АДРЕСА_1 , кадастровий номер :14:003:0052, передано у власність ОСОБА_2 .

21 січня 2021 року, ОСОБА_1 збільшив позовні вимоги, та просить: визнати незаконним рішення Сумської міської ради від 31 жовтня 2018 року № 4010-МР ОСОБА_2 «Про надання в оренду земельної ділянки за адресою між АДРЕСА_1 ОСОБА_2 »; визнати незаконним та скасувати рішення Сумської міської ради «Про припинення права користування і договору оренди земельної ділянки ОСОБА_2 та надання земельної ділянки у власність члену сім`ї загиблого учасника АТО ОСОБА_2 » №4968-МР від 24.04.2019 року, яким земельну ділянку, розташовано за адресою між АДРЕСА_1 , кадастровий номер :14:003:0052 передано у власність ОСОБА_2 .

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 10 лютого 2017 року він звернувся до Сумської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за адресою: між АДРЕСА_1 , для використання під індивідуальне житлове будівництво, орієнтовною площею 0,1 га. Оскільки станом на 20.03.2017 року жодної відповіді йому надано не було, то він відповідно до частини 7 ст.118 Земельного кодексу України отримав право на розроблення проекту землеустрою. В подальшому на підставі проекту землеустрою було сформовано земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на території Сумської міської ради як об`єкт цивільних прав та присвоєно кадастровий номер :14:003:0052.

28 березня 2018 року рішенням Сумської міської ради №3227-МР ОСОБА_1 було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач оскаржив дане рішення органу місцевого самоврядування до Сумського окружного адміністративного суду. 08 жовтня 2018 року оскаржуване рішення Сумської міської ради в частині відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 . Сумським окружним адміністративним судом скасовано та зобов`язано Сумську міську раду повторно розглянути його заяву.

Позивач вважає, що в повному обсязі дотримався процедури приватизації земельної ділянки, а оскаржувані ним рішення органу місцевого самоврядування порушують його законні права.

Зарічний районний суд м. Суми рішенням від 07 грудня 2021 року відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 оскаржив його до суду апеляційної інстанції. У своїй апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким визнати незаконними рішення Сумської міської ради від 31 жовтня 2018 року №4010-МР «Про надання в оренду земельної ділянки за адресою: між АДРЕСА_1 ОСОБА_2 »; визнати незаконним та скасувати рішення Сумської міської ради «Про припинення права користування і договору оренди земельної ділянки ОСОБА_2 та надання земельної ділянки у власність члену сім`ї загиблого учасника АТО ОСОБА_2 » №4968-МР від 24.04.2019 року, яким земельну ділянку, розташовано за адресою між АДРЕСА_1 , кадастровий номер :14:003:0052 передано у власність ОСОБА_2 .

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, не взяв до уваги аргументи позивача щодо підстав прийняття Сумським окружним адміністративним судом рішення від 08 жовтня 2018 року в цивільній справі №818/2364/18, яким було визнано протиправним та скасовано рішення Сумської міської ради від 28 березня 2018 року № 3227-МР «Про відмову у наданні земельних ділянок у власність гр. ОСОБА_1 », а саме встановлення окружним адміністративним судом факту порушення законних прав та інтересів позивача.

Крім того, апелянт зазначає, що судом не враховано правову позицію Великої палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі №688/2908/16-ц, в якій вказано, що необґрунтоване зволікання з наданням дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відсутність повідомлення чи несвоєчасне повідомлення про відмову у наданні дозволу або відсутність вичерпних мотивів такої відмови, а також безпідставної відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки одній особі й одночасне надання дозволу на розробку проекту та затвердження його щодо іншої особи, можуть кваліфікуватися як недобросовісна поведінка власника земельної ділянки в особі органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Що, згідно з вищевказаним висновком Великої палати Верховного Суду, є неконкурентним наданням землі у користування за наявності двох і більше бажаючих, а також порушенням принципів справедливості, розумності та добросовісності, закріплені в п.6 ч. 1 ст.3 ЦК України.

Також зазначає, що надання в оренду вільної від забудови земельної ділянки суперечить статті 134 ЗК України, оскільки відповідно до норм даної статті надання ділянок відбувається за результатами аукціону. Земельні торги не проводяться при безоплатній передачі земельних ділянок особам, статус учасника бойових дій яким надано відповідно до пунктів 19, 20 частини 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Отже, суд першої інстанції, приймаючи рішення, не дотримався вимог законодавства, згідно з якими учасникам бойових дій надано право на першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва. В свою чергу, позивач є учасником бойових дій, повністю законно пройшов процедуру приватизації земельної ділянки, проте через недобросовісну поведінку органу місцевого самоврядування не може скористатися своїм правом.

Вказує також на те, що відповідно до положень ЗК України за наявності двох і більше бажаючих отримати земельну дільнику державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених норм, першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проекту якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього відсутні законні перешкоди. Земельна ділянка з кадастровим номером :14:003:0052 розроблена на підставі проекту землеустрою позивача, а тому він має першочергове право на її отримання.

Від Сумської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відзив на апеляційну скаргу від третьої особи до суду апеляційної інстанції не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача адвоката Грицика Г.О., який підтримав доводи апеляційної скарги, представника Сумської міської ради Парфененка М.С., який заперечує проти доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 18 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Сумської міської ради із заявою, в якій просив затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 та Козацьким проспектом орієнтовною площею 0,1000 га, кадастровий номер :14:003:0052 категорія та функціональне призначення земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови Сумської міської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Рішенням Сумської міської ради від 28.03.2018 року №3227-МР відмовлено в затвердженні такого проекту.

Позивач не погодився з рішенням органу місцевого самоврядування та оскаржив його до Сумського окружного адміністративного суду.

10 квітня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Сумської міської ради з письмовою заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості загальною площею 0,10 га для індивідуального житлового будівництва за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :14:003:0052 для подальшого отримання земельної ділянки в оренду згідно протоколу засідання Координаційної Ради допомоги учасникам АТО при міському голові №52 від 23.02.2018 р. як жінці загиблого учасника АТО ОСОБА_4 (Т.2 а.с.2).

29 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Сумської міської ради з письмовою заявою про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), загальною площею 0,10 га за адресою: АДРЕСА_3 та надання земельної ділянки в оренду (Т. 2 а.с.6-17).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 8 жовтня 2018 року у справі №818/2364/18, визнано протиправним та скасоване рішення Сумської міської ради від 28 березня 2018 №3227-МР «Про відмову у наданні земельних ділянок у власність гр. ОСОБА_1 » в частині відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 . Зобов`язано Сумську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.11.2017 року про затвердження проекту землеустрою, розробленого ФОП ОСОБА_3 щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_3 та прийняти рішення за результатами її розгляду відповідно до вимог чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки спірних правовідносин, наданої судом у рішенні (Т.1 а.с.9-10). Дане судове рішення набрало законної сили 03 квітня 2019 року.

Рішенням Сумської міської ради від 31 жовтня 2018 року №4010-МР «Про надання в оренду земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 члену сім`ї учасника АТО ОСОБА_2 » затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надано в оренду земельну ділянку ОСОБА_2 (Т.1 а.с.38).

25 лютого 2019 року Сумською міською радою укладено з ОСОБА_2 договір оренди земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :14:003:0052, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а. с. 73-76 т. 1).

Рішенням Сумської міської ради від 24.04.2019 року №4968-МР року «Про припинення права користування і договору оренди земельної ділянки ОСОБА_2 та надання земельної ділянки у власність члену сім`ї загиблого учасника АТО ОСОБА_2 » земельну ділянку, розташовано за адресою між АДРЕСА_1 , кадастровий номер :14:003:0052, передано у власність ОСОБА_2 (а. с. 7-8 т. 1).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на момент набрання чинності рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2018 року у цивільній справі №818/2364/18, спірну земельну ділянку вже було надано в оренду ОСОБА_2 , яка мала переважне право на отримання спірної земельної ділянки у власність, а розроблення позивачем проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не породжує у нього права власності або права користування спірною земельною ділянкою. На момент вирішення заяви ОСОБА_2 про надання їй земельної ділянки в оренду, заява позивача вже була вирішена. Тож, у Сумської міської ради на момент прийняття рішення не було на розгляді двох заяв, а отже відсутні підстави для проведення аукціону.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, в тому числі шляхом визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян, одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Статтею 121 ЗК України передбачено, що громадяни України для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в межах в містах у розмірах не більше 0,10 гектара.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до частини 1 ст. 118 ЗК України громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Стаття 124 ЗК України передбачає, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 ЗК України земельні торги не проводяться при надання (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу.

Враховуючи встановлені обставини справи та наведені норми матеріального права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідно до ч. 1 ст. 118 ЗК України ОСОБА_2 мала переважне право на отримання спірної земельної ділянки у власність, а розроблення позивачем проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не породжує у нього права власності або права користування спірною земельною ділянкою.

Суд першої інстанції також дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не було надано доказів незаконності рішення Сумської міської ради про надання ОСОБА_2 в оренду земельної ділянки. Зокрема, суд першої інстанції встановив, що на момент вирішення заяви ОСОБА_2 про надання їй земельної ділянки в оренду, заява позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність вже була вирішена, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2018 року у справі № 818/2364/18 не набрало законної сили. Із заявою про надання спірної земельної ділянки в оренду позивач до Сумської міської ради не звертався. Тож, у Сумської міської ради на момент прийняття рішення не було на розгляді двох заяв, тому були відсутні підстави для проведення аукціону, про який зазначає представник позивача і в доводах апеляційної скарги.

Крім того відповідно до заяви ОСОБА_2 від 10.04.2018 року, адресованої Сумській міській раді, про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі зазначено, що вона є жінкою загиблого учасника АТО ОСОБА_4 . Вказана обставина підтверджується протоколом засідання Координаційної Ради допомоги учасникам АТО при міському голові №52 від 23.02.2018 р., свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 , довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, посвідченнями учасника бойових дій ОСОБА_4 .

Вимоги статті 10 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» регламентують, що даний Закон поширюється на сім`ї осіб, які добровільно забезпечували (або добровільно залучалися до забезпечення) проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (у тому числі здійснювали волонтерську діяльність) та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції (у тому числі здійснення волонтерської діяльності), перебуваючи безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (у тому числі здійснення волонтерської діяльності), перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. Статтею 15 зазначеного Закону (пункт 15) встановлено, що земельні ділянки для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва відводяться особам, на яких поширюється чинність цього Закону (стаття 10) у першочерговому порядку.

ОСОБА_2 має посвідчення особи, яка має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни. Таким чином рішення про надання земельної ділянки ОСОБА_2 в оренду прийнято Сумською міською радою у відповідності до діючого законодавства.

Посилання в апеляційній скарзі на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц, колегія суддів не бере до уваги, так як обставини справи № 688/2908/16-ц не є аналогічними обставинам в даній справі, рішення в якій оскаржуєтсья.

Не може колегія суддів погодитися і з доводами апеляційної скарги, що позивач мав першочергове право на отримання спірної земельної дільники у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених норм, оскільки спірна земельна ділянка була розроблена на підставі проекту землеустрою позивача.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що розроблений позивачем проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки не породжує у нього права власності або право користування спірною земельною ділянкою. Статтею 125 ЗК України закріплено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Натомість, розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є однією із стадій процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Таким чином, одержання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного вирішення про надання її у власність, а отже не гарантує особі набуття такого права, оскільки наданий дозвіл не є правовстановлюючим документом.

Відтак, за встановлених обставин справи та вимог закону, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги, за встановлених обставин, не впливають на висновки суду по суті спору. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 07 грудня 2021 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 лютого 2022 року.

Головуючий Т.А. Левченко

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко