ПОСТАНОВА

Іменем України

09 лютого 2022 року м. Кропивницький

справа № 388/803/21

провадження № 22-ц/4809/283/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А. М., Карпенка О. Л.,

за участі секретаря Савченко Н. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Квант Фінанс»,

третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіслав Олександрович, державний виконавець Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Матвієнко Аліна Олегівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Квант Фінанс» на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2021 року у складі судді Степанова С. В. і

В С Т А Н О В И В:

В червні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Квант Фінанс» (далі ТОВ «Квант Фінанс») та просив визнати таким, що не підлягає викоанню виконавчий напис від 24.12.2020, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит С. О., зареєстрований у реєстрі за № 2439 про стягнення з нього на користь ТОВ «Квант Фінанс» заборгованості за кредитним договором № IKAPNABG.202 956.001 від 12.12.2013 за період з 23.09.2019 по 05.06.2020 у розмірі 57 004 грн 38 коп.

Позовна заява мотивована тим, що 24.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит С. О. було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 2439 про стягнення з нього на користь ТОВ «Квант Фінанс» заборгованості в сумі 57 004,38 грн, за період з 23.09.2019 по 05.06.2020 по кредитному договору № IKAPNABG.202 956.001 від 12.12.2013.

За вказаним виконавчим написом державним виконавцем Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі ПівденноСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Матвієнко А. О. відкрито виконавче провадження № 64669323 від 02.03.2021.

Позивач вважає, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість не є безспірною.

За виконавчим документом здійснюється стягнення заборгованості, що виникла на підставі кредитного договору № IKAPNABG.202 956.001, укладеного 12.12.2013 між позивачем та ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку».

Так, нотаріусом не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості зокрема розміру основної суми боргу та відсотків за користування кредитом, a також підстав вимог ТОВ «Квант Фінанс», з яким позивач ніяких договірних відносин не мав.

ОСОБА_1 стверджує, що після отримання кредитних коштів здійснював погашення кредиту і заявлена до стягнення сума не є безспірною.

Про неможливість встановлення за поданими документами безспірності заборгованості свідчить і те, що відповідачем не було направлено вимогу про погашення суми заборгованості за кредитом (усунення порушень вимог кредитного договору), доказів отримання позивачем такої вимоги не має.

Пзивач, також, не був повідомлений про відступлення права вимоги за кредитним договором від 30 липня 2012 року, а виконавчий напис вчинено за межами строку позовної давності.

Враховуючи на вказані порушення, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Квант Фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 24 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит С. О. зареєстрований у реєстрі за № 2439 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Квант Фінанс» заборгованості за кредитним договором № IKAPNABG.202 956.001 від 12.12.2013 за період з 23.09.2019 по 05.06.2020 у розмірі 57 004,38 грн.

Стягнуто з ТОВ «Квант Фінанс» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 908 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що заборгованість у сумі 57 004,38 грн на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису не була безспірною, а тому нотаріус за відсутності підстав вчинив виконавчий напис, порушив вимоги ст. 88 ЗУ «Про нотаріат».

В апеляційній скарзі ТОВ «Квант Фінанс» просить скасувати рішення Донлинського районного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2021 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, винесене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також з порушення норм матеріального та процессуального права.

Судом першої інстанції було проігноровано, що в матеріалах справи відсутня заява позивача про застосування сроків позовної давності, яка подана до винесення судом рішення, згідно вимог ч. 3 ст. 267 ЦК України, а тому ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватись не може.

Відповідач вважає, що твердження суду першої інстанції щодо пропуску останнім строку для звернення до нотаріуса є помилковим, адже право вимоги виникло у ТОВ «Квант Фінанс» 05 червня 2020 року і до моменту звернення відповідача до нотаріуса для вчинення виконавчого напису 24 грудня 2020 року минуло менше трьох років.

Враховуючи, що заборгованість стягнуто за період з 23 вересня 2019 року по 05 червня 2020 року, висновки суду першої інстанції про те, що заборгованість виникла після закінчення строку дії договору є помилковими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Також, суд першої інстанції не навів в обгрунтування свого висновку доводів, яким чином відсутплення права вимоги за Кредитними договорами дає підстави стверджувати, що заборгованість у зазначеній сумі не була безспірною.

Відповідач вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц та у постанові Верховного Суду від 08.04.2021 у справі № 766/13967/17.

Позивач, посилаючись на те, що вказана у виконавчому написі його заборогованість за Кредитним договором не є безспірної, не зазначив, яким є дійсний розмір цієї заборгованості та не надав доказів на підтвердження своїх доводів в цій частині, а тому такі доводи є припущенням, на яких не може грунтуватися рішення суду.

Відповідач вважає, що позовна заява направлена не на захист прав та інтересів ОСОБА_1 , а з метою затягування часу, спричинення для ТОВ «Квант Фінанс» ще більших матеріальних збитків та уникнення відповідальності за невиконані зобов`язання за Кредитним договором.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

В судовому засіданні апеляційного суду проведеного в режимі відеоконференції, представник ТОВ «Квант Фінанс» Кулешов А. Б. підтримав доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з судовою повісткою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки, позивач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, суд вирішив розглянути справу без його участі, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 грудня 2013 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № IKAPNABG.202 956.001, згідно якого останньому був наданий кредит у сумі 76 244,74 грн.

Термін користування кредитом до 11 грудня 2020 року.

Кредит надавався позичальнику на придбання авто GEELY MK 2013 року випуску.

24 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит С. О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 2439 про звернення стягнення на автомобіль марки GEELY, модель МК, 2013 року випуску, тип СЕДАН В, колір Білий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Зазначений автомобіль на підставі договору застави рухомого майна № ZXA019500.202956.002, вчиненого 12 грудня 2013 року ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Киворізького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 3572, переданий у забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № IKAPNABG.202 956.001 від 12 грудня 2013 перед ТОВ «Квант Фінанс».

Період за яким проводиться стягнення - з 23 вересня 2019 року по 05 червня 2020 року.

За рахунок коштів від реалізації автомобіля, пропонується задовольнити вимоги ТОВ «Квант Фінанс» у розмірі 57 004, 38 грн.

02.03.2021 державним виконавцем Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Матвієнко А. О. у виконавчому провадженні № 64669323 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 2439 виданого 24.12.2020 про звернення стягнення на автомобіль марки GEELY, модель МК, 2013 року випуску, тип СЕДАН В, колір Білий, номер шасі (кузова, рама) НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований: 8013 від 10.12.2013, Свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , вартістю 82 900,00 грн, що належить на праві власності ОСОБА_1 , за рахунок коштів, отриманих від реалізації автомобіля, задовольнити вимоги ТОВ «Квант Фінанс» у розмірі 57 004,38 грн.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування визначений Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпунктів 2.1-2.2 пункту другого глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява також може містити іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Вчинення виконавчого напису у разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

Відповідно до пункту 1 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, для одержання виконавчого напису додаються а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Згідно зі статтею 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Також на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису (статті 88 Закону України «Про нотаріат»). Разом з тим характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, хоча сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про безспірність заборгованості боржника, а тому боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Під час розгляду справ такої категорії суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур та факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, та чи була вона саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил дослідження доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 300/470/17, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц, від 18 січня 2022 року у справі № 205/2442/19.

Частина другастатті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип змагальності під час розгляду справи судом визначає можливості й обов`язки сторін щодо доказування.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина першастатті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першоїстатті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріалами справи підтверджується, що 12 грудня 2013 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № IKAPNABG.202 956.001 згідно якого останньому був наданий кредит у сумі 76 244,74 грн. Термін користування кредитом до 11 грудня 2020 року. Кредит надавався позичальнику на придбання авто GEELY MK 2013 року випуску (а. с. 24-29).

12 грудня 2013 між ОСОБА_1 та ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» було укладено договір застави рухомого майна № ZXF019500.202956.002, за умовами якого забезпечується виконання зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором від 12.12.2013, шляхом надання ОСОБА_1 в заставу майна, а саме авто GEELY MK 2013 року випуску (а. с. 30-34, 102-106).

11 березня 2020 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ТОВ «Квант Фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги, за умовами якого банк відступив новому кредитору належні права вимоги до позичальників, заставодавців та поручителів, зазаначених у Додатку № 1 (а. с. 36-38, 110-113).

В реєстрі договорів права вимоги, за якими відсутпається та борників за такими договорами міститься кредитний договір № IKAPNABG.202 956.001 від 12 грудня 2013 року, з усіма додатками до нього, укладений з ОСОБА_1 (а. с. 39).

Листом від 11.03.2020 № 293 ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ТОВ «Квант Фінанс» повідомляли ОСОБА_1 про відступлення права вимоги за вище вказаним договором (а. с. 40-41, 116-118).

Копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з листом підтверджується, що 15.06.2020, ОСОБА_1 було вручено повідомлення ТОВ «Квант Фінанс» про порушення забезпеченого зобов`язання за Кредитним договором № IKAPNABG.202 956.001 від 12 грудня 2013 року (а. с. 44-53).

24 грудня 2020 року ТОВ «Квант Фінанс» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Легкобита С. О. із заявою про вчинення виконавчого напису на Договорі застави рухомого майна № ZXF019500.202956.002, який було посвідчено 12 грудня 2013 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кучман І. І., за реєстровим № 3572 для задоволення вимог за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета застави, на уму 57 004 грн 38 коп (а. с. 67-68, 97-99).

З аналізу наданих сторонами доказів вбачається, що разом із заявою на підтвердження доказів беспірності розміру заборгованості, ТОВ «Квант Фінанс» приватному нотаріусу надало: оригінал Договору застави рухомого майна № ZXF019500.202956.002, договір № 153 про відступлення прав вимоги від 11.03.2019, листи-повідомлення від 11.03.2020 про відступлення права вимоги, копію витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, розрахунок заборгованості та копію виписки з ЄДРПОУ.

24 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит С.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 2439 про звернення стягнення на автомобіль марки GEELY, модель МК, 2013 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_1 (а. с. 7, 100-101).

За змістом вказаного виконавчого напису, зазначений автомобіль на підставі договору застави рухомого майна № ZXA019500.202956.002, посвідченого 12 грудня 2013 року Кучман І. І., приватним нотаріусом Киворізького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 3572, переданий у забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № IKAPNABG.202 956.001 від 12 грудня 2013 перед ТОВ «КВАНТ ФІНАНС».

Період за яким проводиться стягнення з 23 вересня 2019 року по 05 червня 2020 року.

За рахунок коштів від реалізації автомобіля, пропонується задовольнити вимоги ТОВ «КВАНТ ФІНАНС» у розмірі 57 004, 38 грн.

02.03.2021 державним виконавцем Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Матвієнко А. О. у виконавчому провадженні № 64669323 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 2439 виданого 24.12.2020 про звернення стягнення на автомобіль марки GEELY, модель МК, 2013 року випуску, тип СЕДАН В, колір Білий, номер шасі (кузова, рама) НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований :8013 від 10.12.2013, Свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , вартістю 82 900,00 грн, що належить на праві власності ОСОБА_1 , а за рахунок коштів, отриманих від реалізації автомобіля, задовольнити вимоги ТОВ «Квант Фінанс» у розмірі 57004,38 грн (а. с. 8).

З аналізу наданого відповідачем приватному нотаріусу розрахунку заборгованості від 03 червня 2020 року (а. с. 120) вбачається, що він складений за кредитним договором № IKAPNABG.140419.004 від 18 квітня 2014 року, у той час, як між позивачем та ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» було укладено Кредитний договір з іншим номером та датою укладення № IKAPNABG.202 956.001 від 12.12.2013.

Також, за змістом вказаного розрахунку заборгованості, останній виконаний за період з 18.04.2014 по 03.06.2020, проте, в заяві відповідача про вчинення виконавчого напису та в самому виконавчому написі зазначено, що сума, яка підлягає стягненню в розмірі 57 004 грн 38 коп, вчиняється за період з 23 вересня 2019 року по 05 червня 2020 року.

Зазначені невідповідності в розрахунку заборованості виключають факт безспірності заборгованості боржника перед стягувачем.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що відповідчаем разом із заявою про вчинення виконавчого напису надавалася засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, яка повинна була бути надана у відповідності до пункту 1 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів.

Надані ТОВ «Квант Фінанс» приватному нотаріусу разом із заявою про вчинення виконавчого напису документи, не є підтвердженням безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, яка є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису.

З огляду на викладене, заборгованість у сумі 57 004,38 грн на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису не була безспірною, як наслідок, нотаріус за відсутності підстав передбачних законом, вчинив виконавчий напис, порушивши вимоги ст. 88 ЗУ «Про нотаріат».

Враховуючи зазначене, відсутні підстави надавати оцінку доводам апеляційної скарги щодо застосування строку позовної давності, оскільки з наданих відповідачем приватному нотаріусу документів безспірно не можна встановити період стягнення заборгованості та її розмір, як наслідок, не можна встановити початок пребігу та кінець строку позовної давності.

Суд не бере до уваги посилання в апеляційній скарзі на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц та у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2021 року у справі № 766/13967/17, оскільки обставини справи у вказаних судових рішеннях є відмінними від обставин справи, що є предметом розгляду.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-78, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права та по суті дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Квант Фінанс» залишити без задоволення, а рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 17.02.2022.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді А. М. Головань

О. Л. Карпенко