"16" лютого 2022 р.
Справа №642/6488/21
Провадження №2/642/289/22
07 лютого 2022 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі :
Головуючого судді Бородіної О.В.,
за участю секретаря Добронос Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Управління соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно отриманих грошових коштів,-
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Відповідач подала відзив на позов, у якому заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач не сплачував аліменти, державним виконавцем було нараховано заборгованість, а також роз`яснено їйі, що при таких обставинах вона має право на тимчасову державну допомогу. Також надала відомості, що після одруження вона змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».
Вона дійсно звернулася в Управління соціального захисту населення Адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради з заявою про призначення їй тимчасової допомоги, при цьому надала довідки міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ ГТУЮ у Харківській області № 831/14.14.-63 від 12.12.2017 р про неотримання нею аліментів на утримання дітей у період з 01.06.2017 по 30.11.2017 та № 328/14.14.-51 від 18.06 2018 р., про неотримання аліментів за період з 1.06.2018 р по 30.06.2018 р..
В цей час вона не працювала, доходів не мала, на банківську картку, реквізити якої надала державному виконавцю, жодного платежу по аліментам/ щомісячних та в рахунок виниклої заборгованості/ вона не отримувала, про що і вказала в заяві та декларації.
Тому вважає, що правомірно отримувала тимчасову державну допомогу.
Вважає, що позивач не надав доказів про те, що вона, подаючи у 2018 році декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, та не вказавши у ній відомості про сплату їй ОСОБА_3 5118 грн. у 2017 р та 5240 грн. у 2018 р. знала, що це сплати по аліментам і мала на меті навмисно приховати ці дані.
Проила суд врахувати її матеріальне становище.
Факт отримання коштів від ОСОБА_3 в період отримання тимчасової державної допомоги підтверджує і сама ОСОБА_2 , але стверджує, що вважала, що це не погашення заборгованості по аліментам, а відшкодування шкоди завданої ОСОБА_3 її автомобілю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Отримуючи грошові перекази від ОСОБА_3 відповідачка зобов`язана була з`ясувати на які цілі ці кошти призначалися, чи це кошти відшкодування шкоди завданої її автомобілю, чи це кошти заборгованості по аліментам, адже зобов`язувалась повідомити відділ соціальних допомог Управління в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги. Отримуючи ці кошти ОСОБА_3 не мала права на отримання державної допомоги.
Таким чином, отримуючи ці кошти ОСОБА_3 не мала права на отримання тимчасової допомоги.
Вважають безпідставними доводи ОСОБА_2 про те, що при поданні нею декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 25.06.2018 Управління повинні надавати докази того, що навмисно чи не навмисно не був внесений дохід в декларацію.
Відповідачка відповідно до чинного законодавства зобов`язана відображати правдиві дані у декларації.
До того ж, ОСОБА_2 сама підтвердила неправомірність отримання нею тимчасової допомоги, уклавши з Управлінням угоду про повернення неправомірно отриманої тимчасової допомоги частками.
Посилання ОСОБА_2 на ст. 1215 ЦК України як на підставу відмови у задоволенні позовних вимог Управління не доречно з наступних підстав.
Управління відповідно до чинного законодавства зобов`язано було призначити ОСОБА_2 тимчасову допомогу і призначило її на підставі наданого нею пакету документів. Управлінням не було допущено жодної помилки при призначенні цієї допомоги.
В той же час, підтверджено факт недобросовісності з боку набувача допомоги - ОСОБА_2 , а саме неповідомлення до відділу соціальних допомог Управління про отримання від ОСОБА_3 аліментів в період отримання тимчасової допомоги.
Представник позивача до судового засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений був належним чином. Надав до суду заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутність та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала.
Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належним чином є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частин 8 та 9 статті 181 Сімейного кодексу України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України.
Частиною 10 статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів де Державного бюджету України у судовому порядку.
Дана допомога призначалася відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 № 189 «Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме» (із змінами) (в редакції, чинній в час виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок № 189), у разі коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів, або місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено (п. 2 Порядку призначення).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 189 тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення; стосовно одного з батьків здійснюється кримінальне провадження або він перебуває на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, якого визнано в установленому порядку недієздатним, а також перебуває на строковій військовій службі; місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 189 тимчасова допомога призначається та виплачується за місцем проживання (перебування) одного з батьків, який утримує дитину (далі - одержувач), управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі створення) рад (далі - органами соціального захисту вселення).
Тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подано заяву з усіма необхідними документами (пункт 7 Порядку № 189). Тимчасова допомога надається на дітей у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців (пункт 8 Порядку № 189).
Згідно із Порядком № 189, на підставі наданих ОСОБА_2 заяв про призначення усіх видів допомоги, довідок Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ, листом № 628/1713/16, виданим Куп`янським міськрайонним судом Харківської області, на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини щомісячно з усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, ОСОБА_2 призначалася тимчасова державна допомога.
На підставі заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги від 18.12.2017, довідки Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ ГТУЮ у Х/О від 12.12.2017 № 831/14.14-63 про неотримання аліментів у період з 01.06.2017 по 30.11.2017, рішенням Управління від 19.12.2017 ОСОБА_2 було призначено допомогу на період з 01.12.2017 по 31.05.2018 у розмірі 930,00 грн. на кожну дитину.
На підставі заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги від 25.06.2018, декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 25.06.2018, довідки Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ ТУЮ у Х/О ВДВС від 18.06.2018 № 328/14.14-51 про неотримання аліментів у період з 01.12.2017 по 31.05.2018, рішенням Управління від 02.07.2018 ОСОБА_8 було призначено допомогу на період з 01.06.2018 по 30.06.2018 у розмірі: 930,00 грн. з 01.07.2018 по 30.11.2018 у розмірі: 972,00 грн. на кожну дитину.
Посилання відповідача на те, що вона не була обізнана про те, що отримані нею кошти були саме аліментами, спростовуються матеріалами справи. Так, у квитанціях про переказ готівки, призначення платежу зазначено «Аліменти». (а.с. 24).
Відповідно до п. 6 Порядку № 189 у разі поновлення виплати аліментів один з батьків зобов`язаний в триденний строк письмово повідомити про це органу соціального захисту населення для припинення виплати (перерахунку) раніше призначеної тимчасової допомоги.
В заявах про призначення усіх видів соціальної допомоги від 18.12.2017, від 25.06.2018 ОСОБА_2 особисто зобов`язувалася повідомити Управління в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги. Відповідач не повідомила Управління про отримання аліментів всупереч взятому на себе зобов`язанню.
Таким чином, своїми неправомірними діями відповідач завдала майнової шкоди державному бюджету України, тому відповідно до ст. 1166 ЦК України повинна їх відшкодувати в повному обсязі.
Враховуючі вищезазначене ОСОБА_2 не мала права на призначення тимчасової державної допомоги ні з грудня 2017 року, ні з червня 2018 року.
21.05.2019 ОСОБА_2 уклала з Управлінням угоду № 131 про повернення надміру отриманих коштів тимчасової державної допомоги частками за 36 місяців.
20.08.2019 від ОСОБА_2 на рахунок Управління надійшли кошти в сумі 1000.00 гн.
З 01.09.2019 по теперішній час ОСОБА_2 умови угоди не виконує, тому Управління звертається до суду з позовною заявою про стягнення надміру отриманих ОСОБА_2 коштів тимчасової державної допомоги у сумі 21 740,00 грн.
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 29 січня 2021 року уклала шлюб із ОСОБА_9 у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 240. Після шлюбу ОСОБА_2 змінила прізвище на шлюбне « ОСОБА_5 ».
За таких обставин, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, грошові кошти на користь позивача підлягають стягненню з ОСОБА_10 .
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 2270 грн., що підтверджується матеріалами справи.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 7, 12, 13, 43, 76, 81, 89, 131, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги - задовольнити .
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.02.2022 року.

Суддя О.В. Бородіна