Справа № 127/2177/22
Провадження 2-н/127/331/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., отримавши матеріали заяви Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги централізованого теплопостачання,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги централізованого теплопостачання.

Під час вивчення матеріалів заяви судом встановлено їх невідповідність вимогам цивільно-процесуального законодавства України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Із розрахунку заборгованості та оборотної відомості вбачається, що КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» заявлено до стягнення суму боргу з 01.12.2018 р., а до суду із заявою заявник звернувся 26.01.2022 р. Таким чином заборгованість, яку пред`явлено до стягнення виникла за межами трирічного строку позовної давності. Заборгованість за грудень 2018 р. мала бути сплачена до 10 числа наступного місяця, тобто до 10.01.2019 р. Отже, заяву про видачу судового наказу належало подати до 10.01.2022 р. включно.

Судом прийнято до уваги, що за змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

При цьому, переривання строку позовної давності у порядку, передбаченому ст. 264 ЦК України, повинно бути досліджено у позовному, а не наказному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи вищезазначене, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 164-169 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 за спожиті послуги централізованого теплопостачання.

Внесена сума судового збору Комунальним підприємством Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» поверненню не підлягає. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржників у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя