Справа № 2-674/11
УХВАЛА

10 лютого 2022 року

Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючої судді Панас О.В. при секретарі судового засідання Алексейчук Ю.М. з участю:

представника заявника - відповідача ОСОБА_1 адвоката Волошина І.В.

позивачки ОСОБА_2

представника позивачки адвоката Шміда І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Рівне заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та виділення частки у натурі , -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з заявою відстрочку виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та виділення частки у натурі. Просить відстрочити виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 квітня 2021 року у справі №2-674/11 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації від вартості 1/2 частини спільного майна подружжя в сумі 34635 грн. та судових витрат 3479,80 грн., строком на один рік з дня винесення ухвали суду. У судовому засіданні представник заявника - відповідача ОСОБА_1 адвокат Волошин І.В. підтримав заяву та просив задовольнити з підстав викладених у заяві. Позивачка ОСОБА_2 заперечила проти задоволення заяви, підтримала подані до суду заперечення у межах її доводів. Представник позивачки адвокат Шмід В.В. у судовому засіданні заяву не визнав. Підтримав подані до суду заперечення, які обґрунтував наступним. Як вбачається із матеріалів цивільної справи №2-674/11 та зі змісту судового рішення щодо встановлених судом обставин, спір щодо поділу спільного майна подружжя в частині стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля автомобіль КІА SEPHIA, 1997 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , № кузова НОМЕР_3 у сумі 34 635,00 грн. з ОСОБА_1 (боржника) на користь ОСОБА_2 (стягувача), а також стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи (оплати експертизи, судового збору) виник в результаті вини відповідача - відчуження спільного майна подружжя автомобіля після розірвання шлюбу без згоди ОСОБА_2 (як одного з колишнього подружжя). Крім того, ОСОБА_2 одноосібно несе тягар утримання квартири АДРЕСА_1 , яка є спільною частковою власністю (1/2 частки) і боржника, починаючи із 2007 року. Стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування понесених витрат на утримання та збереження спільного майна - квартири АДРЕСА_1 у розмірі 21 722,13 є предметом цивільної справи № 569/8156/19, що розглядається Рівненським міським судом Рівненської області; рішення по справі не прийнято. За квартирою (на її утримання) наразі рахується заборгованість: за газопостачання - 628, 73 грн.; за опалення - 5430,39 грн.; утримання будинку та прибудинкової території - 4 226,28 грн.; загальна сума заборгованості становить - 10 285,40 грн., яку ще не оплачено. Отже, належних та допустимих доказів, які дають підстави для врахування судом при вирішенні питання про відстрочення виконання рішення суду - боржником не надано, а надані - не дають законних підстав для задоволення поданої заяви. Просив відмовити у задоволенні заяви. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. Стаття 435 ЦПК України регулює питання відстрочення і розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення. Так, відповідно до вказаної статті, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може, зокрема, відстрочити виконання рішення. Підставою для відстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Верховний Суд у своїй постанові від 21.02.2019 року (справа № 61-15140св18) зазначив, що відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника. Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 435 ЦПК України). Аналогічна роз`яснення викладені у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконані провадження». Фактично чинне законодавством не містить вичерпного законодавчого переліку підстав для надання відстрочки виконання рішення, тому суд у кожній конкретній справі з врахуванням всіх обставин справи, вирішує питання про їх наявність чи відсутність, а також вирішує питання про наявність чи відсутність причин, які перешкоджають виконанню рішення суду та за своїм внутрішнім переконанням оцінює наявні у справі докази. Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Заявник ОСОБА_1 у своїй заяві вказував на те, що на його утриманні перебувають:малолітня донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; малолітня ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; малолітня ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; дружина ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 . ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є інвалідами з дитинства з вродженими вадами серця та легень. ОСОБА_6 має першу групу інвалідності-Б з 26.03.2021, яка встановлена безстроково, переніс трансплантацію нирки 05.03.2021, потребує постійного сторонньої: догляду. Зважаючи на вказане, та те, що доходи має не значні, а на його утриманні перебувають вищевказані особи, то виконання рішення суду поставить його у вкрай скрутне матеріальне становище. На підтвердження своїх доводів надав наступні копії письмових доказів, які були оглянуті та досліджені в судовому засіданні , а саме: копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.08.2021р.; копії свідоцтв про народження ОСОБА_3 ,, ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , копія свідоцтва про шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який було укладено 11.11.2011 р, актовий запис № 235, зареєстрований Здолбунівським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області, копія посвідчення серія НОМЕР_4 ОСОБА_5 , копія посвідчення серія НОМЕР_5 ОСОБА_6 , копії медичних документаців стосовно захворювання та проведеної операції ОСОБА_6 , який є сином дружини заявника від першого шлюбу. Заявником не надано жодних документів на підтвердження свого майнового стану, отримуваних ним доходів та сум щомісячних витрат на утримання членів сім`ї та лікування.. Дослідивши вказані у поданій заяві підстави для відстрочення рішення суду від 14.04.2021 року, які фактично ґрунтуються на тому, що заявник перебуває у скрутному фінансовому становищі,у зв`язку з хворобою члена сім суд вважає, що заявник не довів належними та допустимими доказами обставин, які мають характер особливих або виняткових та які б давали підстави для відстрочки виконання рішення суду відповідно до ст. 435 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись Гл.3 ст.ст.189-200, 260,261,353,354,355 ЦПК України, суд,- у х в а л и в: ОСОБА_1 відмовити у наданні відстрочки виконання рішення Рівненського міського суду від 14.04.2021р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та виділення частки у натурі в частині стягнення грошової компенсації від вартості 1/2 частини спільного майна подружжя в сумі 34635,00 грн. та 3479,80 грн. судових витрат. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення суддею. Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В.Панас