РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Алексейчук Ю.М.

з участю:

позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Цуняка В.Й.

представника відповідача Рівненської міської ради - Парчук Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненської міської ради про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю на час відкриття спадщини , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду із позовною заявою до Рівненської міської ради про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю на час відкриття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з початку листопада 2015 року його мати - ОСОБА_2 постійно проживала з ним та його сім`єю за його місцем проживання у АДРЕСА_1 , оскільки після смерті її чоловіка, батька позивача, стан здоров`я матері значно погіршився. Зазначає, що оскільки як за життя, так і на момент смерті матері, ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав разом з нею у зазначеній квартирі та не заявив про відмову від спадщини, а інших спадкоємців немає, то вважається таким, що прийняв її спадщину. Просив встановити факт постійного проживання однією сім`єю його матері з ним в період з листопада 2015р. по день її смерті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої вимоги підтримав та за правилами свідка також підтвердив наведені у позові фактичні дані. Також доповнив, що вони разом мали спільні витрати, спільний сімейний бюджет, спільно харчувались, спільно купували майно для спільного використання, спільно брали участь у оплаті комунальних платежів, турбувались один про одного. Після смерті матері, всі витрати по її похованню у селі Полянь, Шепетівського району, Хмельницької області біля її чоловіка, понесла його сім`я, що підтверджується відповідною довідкою Сільської ради.

Представник позивача адвокат Цуняк В.Й. позов підтримав, просив його задовільнити. Вважає, що у суді належними та допустимими доказами підтверджено, що позивач останніх п`ять років до дати смерті його матері постійно проживав з останньою однією сім`єю.

У судовому засіданні представник відповідача Рівненської міської ради Парчук Н.І. позовні вимоги не визнала, з підстав наведених у відзиві, підтримала доводи викладені у відзиві, та проти задоволення позовних вимог заперечила та просила залишити позовну заяву без задоволення.

21.10.2021р. позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про залишення позовної заяви в частині визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом без розгляду, яка була задоволена ухвалою суду від 23.10.2021р.

Ухвалою суду від 25.10.2021р. у справі відкрите спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 993, зареєстрований 18.05.1965р. Норильським міськбюро ЗАГС, його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Свідоцтвом про смерть підтверджується, що ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 18.02.2010р. зроблено актовий запис № 309, зареєстрований відділом РАЦС Рівненського міського урправління юстиції.

Свідоцтвом про смерть підтверджується, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Славута, Хмельницької області, про що було складено актовий запис № 407, зареєстрований Рівненським міськрайонним відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (Львів).

Згідно довідки №35 від 21.01.2022р., виданої Крупецькою сільською радою Шепетівського району Хмельницйької області, ОСОБА_2 захоронена в селі Полянь, Шепетівського району, Хмельницької області на кладовищі біля свого чоловіка ОСОБА_3 , 15.06.1939-21.01.2010рр.

Згідно Акту №53 від 30.08.2021р. , затвердженого менеджером житлових будинків КП НМР «ЖКР» Заверюхою Р., слідує, що ОСОБА_2 проживала по АДРЕСА_1 без реєстрації з листопада 2015р. до дня її смерті.

Із Акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 30.08.2021р. затвердженого Головою ОСББ «Корольова 23» Кольва Ю.М., слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійно не проживала за місцем реєстрації АДРЕСА_2 , у період з початку листопада 2015 року, по 20.02.2021р.

Із наданих платіжних доручень ПрАТ «Приватбанку» та ПрАТ «Ощадбанку», слідує, що у період 2016-2020рр. платниками за комунальні послуги за квартиру АДРЕСА_3 , є ОСОБА_4 .

Із досліджених копій фіскального чеку, банківської квитанції та гарантійного талону на придбаний телевізор, слідує, що платником придбаного 19.12.2018р. телевізору є ОСОБА_4 .

Із дослідженої копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки від 16 липня 2019р. виданого ТОВ «Рівнестандарт», та копії поштового конверту, слідує, що останні були направлені на адресу ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 .

30 серпня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Кострикіна В.І. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак Постановою від цієї ж дати було відмовлено йому у видачі вказаного свідоцтва, у зв`язку з пропуском спадкоємцем ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини.

Допитана у судовому засідання свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона є дружиною позивача, у них є двоє дітей, та з листопада 2015 року матір чоловіка - ОСОБА_2 проживала з ними однією сім`єю у їхній з чоловіком квартирі, де вона мала свою особисту окрему кімнату. При цьому, у них були спільні витрати, спільний сімейний бюджет, спільно харчувались, купували майно для спільного використання, спільно брали участь у оплаті комунальних платежів, турбувались один про одного. Причиною переїзду ОСОБА_2 до них, було те, що після смерті її чоловіка, стан її здоров`я значно погіршився, вона не могла самостійно про себе піклуватись у зв`язку з діагностованими хворобами - Ішемічним ураженням головного мозку, Судинний паркінсонізм, Шизофренія, у зв`язку з чим, було прийнято рішення про переїзд матері на постійне місце проживання у їхню квартиру. Всі витрати по утриманню квартири, що належала ОСОБА_2 та у якій вона проживала до переїзду, здійснювались свідком ОСОБА_5 особисто з її рахунку за весь період проживання, що підтверджується долученими банківськими квитанціями. Після переїзду свекрухи до них, по причині її фізичної неспроможності, було замінено ванну на душову кабінку. Також, у кінці 2018 року, у зв`язку з тим, що у свекрухи вийшов із ладу телевізор, їй було придбано новий, що підтверджується долученими письмовими квитанціями.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він є головою ОСББ «Корольова 23» більше 7 років. У квартирі АДРЕСА_4 проживала ОСОБА_2 , яка з листопада 2015 року по день смерті у вказаній квартирі не проживала, у зв`язку з переїздом до свого сина у м. Нетішин, Хмельницької обл.. При цьому у ОСББ були залишені ключі від вказаної квартири, на випадок надзвичайних ситуацій, і коли такі виникали, то він дзвонив сину у м. Хмельницьк, і той приїжджав та усував такі. Всі платежі по оплаті в ОСББ здійснювались сином та свекрухою ОСОБА_2 . На прохання позивача, ним було видано акт від 30.08.2021р.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у судовому засіданні пояснили, що вони є сусідами позивача в будинку АДРЕСА_5 та їм відомо, що з листопада 2015р. по день смерті ОСОБА_2 постійно проживала в якості члена сім`ї її сина ОСОБА_1 , вели спільне господарство, турбувались один про одного. У зв`язку з її станом здоров`я, ними було замінено ванну на душову кабінку, та придбано новий телевізор.

При вирішенні вказаної справи, суд враховує наступне.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Отже, статтями 1268 та 1269 ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Правовий висновок Верховного Суду, викладений у Постанові від 22.09.2021р. по справі №227/3750/19.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Частиною 1ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ч. 2ст. 78ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевказані вимоги ЦПК, суд критично відноситься до заперечень відповідача по справі та до уваги не приймає , оскільки жодного доказу на підтвердження своїх заперечень суду не надано.

Таким чином, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач та його представник як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, факти, викладені у позовній заяві, які відповідачем не спростовані, суд вважає, що встановлення факту постійного проживання однією сім`єю позивача та його матері, знайшов повне підтвердження в судовому засіданні і його об`єктивність не викликає в суду сумніву. Позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, при цьому права інших осіб не порушуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 ЦПК України, суд ,-

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Рівненської міської ради про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю на час відкриття спадщини, задовольнити .

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі своїм сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з листопада 2015р. по день її смерті - до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Рівненська міська рада, місцезнаходження: 33028, м.Рівне, вул. Соборна, 12-а, КОД .

Повний текст рішення складено 21.02.2022р.

Суддя О.В.Панас