Справа № 388/1772/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2022 року Долинський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Баранського Д.М.,

за участю секретаря Поліщук Т.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Долинської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом до відповідача та просить визначити йому на два місяці з дня набранням рішення законної сили додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була матір`ю позивача, а також його братів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до смерті ОСОБА_4 помер ОСОБА_5 , який був чоловіком спадкодавця.

Останнє місце проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із спадкодавцем за цією адресою були зареєстровані та проживали онука ОСОБА_6 та правнука ОСОБА_7 , а позивач разом із своїми братами постійно проживали за іншими адресами.

Про наявність майна у ОСОБА_4 позивачеві не було відомо.

ОСОБА_1 стверджує, що після смерті матері звернувся до сільської ради з метою роз`яснення про документи необхідні для прийняття спадщини.

Позивачем не відшукано документи на спадкове майно та через карантинні обмеження пропущено строк для прийняття спадщини.

Ці обставини на думку позивача свідчать про поважність пропуску строку для прийняття спадщини.

Наприкінці жовтня 2021 року під час упорядкування речей матері, позивачем відшукано правовстановлюючі документи на спадкове майно, а також заповіт від імені матері, що посвідчений 11 лютого 2002 року секретарем Лаврівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, зареєстрований в реєстрі за № 5.

Позивач зазначає, що отримавши вищезазначені документи звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Полякова О.О., який надав відмову (роз`яснення ) від 1 листопада 2021 року № 336/01-16 про неможливість прийняття (оформлення) спадщини у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини.

На переконання позивача ніхто із спадкоємців до нотаріальної контори із заявою про спадкування не звертався, від спадкового майна не відмовлявся, спадкове майно ніким не успадковане та не визнане відумерлою спадщиною.

ОСОБА_1 вважає, що нотаріусом не повідомлено його про відкриття спадщини, не здійснено його виклику.

Відповідач Долинська міська рада надіслала до суду відзив на позовну заяву. Позов не визнає та просить відмовити у ньому. Вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що свідчать про поважність пропуску строку для прийняття спадщини. Зазначає, що є неналежним відповідачем у цій справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав за обставин зазначених у ньому, попросив позов задовольнити.

Представник відповідача Долинської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлявся про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомив.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти позову.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про відмову у позові з таких з таких підстав.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ч. 1 ст. 76 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (чч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1216-1218 ЦК України).

Згідно з чч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ст. 1222 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

За ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 18).

Згідно з довідкою Знам`янської міської ради Кіровоградської області від 23 жовтня 2021 року № 01-19/2649/7, ОСОБА_4 на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті разом із нею були зареєстровані онука ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та правнука ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 21).

Про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживали разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини також зазначено позивачем у змісті позову.

На момент смерті ОСОБА_4 була вдовою, оскільки її чоловік ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 19).

Позивач ОСОБА_1 , а також треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є дітьми спадкодавця, а один щодо другого рідними братами.

Крім цього в судовому засідання також установлено, що на момент смерті ОСОБА_4 мала малолітнього онука ОСОБА_8 , 2010 року народження, а також малолітніх правнуків ОСОБА_9 , 2012 року народження, ОСОБА_7 , 2015 року народження, яка згідно з вищезазначеною довідкою від 23 жовтня 2021 року № 01-19/2649/7 проживала із нею на момент смерті. Ці обставини учасниками справи визнаються, що ними підтверджено в судовому засіданні.

З матеріалів справи також слідує, що спадкодавець ОСОБА_4 на випадок своєї смерті залишила заповіт, що посвідчений 11 лютого 2002 року секретарем Лаврівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, зареєстрований в реєстрі за № 5 за яким позивач та треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору є спадкоємцями визначеного майна.

На момент смерті ОСОБА_4 мала у власності три земельні ділянки площею 6,29 га, 6,70 га, 5,71 га, що знаходяться на території Долинської міської ради (а. с. 23-28).

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до положень статей 1261, 1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Отже за матеріалами цієї цивільної справи після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями її майна за законом першої черги є ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , які є її синами, а також онуки ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , правнуки ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які є спадкоємцями п`ятої черги. При цьому онук ОСОБА_8 є малолітнім разом із правнуками ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Спадкоємці першої черги також є спадкоємцями частини майна спадкодавця за заповітом.

Відповідно до п. 2.1 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року N 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за N 282/20595 (далі Порядок) спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 9 грудня 2021 року № 67692648 слідує, що після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не заведена, тобто позивач у справі, а також інші спадкоємці не звертались до нотаріуса, зокрема із заявою про прийняття спадщини чи видачу свідоцтва про право на спадщину, тобто доводи позивача з приводу неповідомлення його нотаріусом про наявність заповіту є необґрунтованими.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За чч. 1, 2 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом пунктів 3.9, 3.21, 3.22, 3.29 Порядку малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо не було подано заяву про відмову від прийняття спадщини з дотриманням вимог, встановлених законодавством. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. У разі заведення спадкової справи та встановлення складу спадкового майна нотаріус надає спадкоємцю письмову довідку щодо переліку документів, необхідних для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, із зазначенням розміру плати за вчинення відповідних нотаріальних дій, яка визначена державним нотаріусом або щодо якої було досягнуто домовленості між приватним нотаріусом та спадкоємцем до заведення спадкової справи. Така довідка має бути підписана нотаріусом та скріплена його печаткою.

Аналізуючи вищезазначене, можливо стверджувати, що після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняли спадкоємці п`ятої черги за законом, а саме онуки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка на момент смерті спадкодавця разом із нею була зареєстрована та проживала та не відмовилась від спадщини, ОСОБА_8 , 2010 року народження, який на момент смерті спадкодавця був малолітній та не відмовився від спадщини, а також правнуки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_9 , 2012 року народження, які на момент смерті спадкодавця були малолітніми та не відмовились від спадщини.

За змістом п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Пунктом 3.18 Порядку передбачено, що не вимагається звернення до суду для визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, якщо усі спадкоємці, які прийняли спадщину, подадуть письмову заяву про згоду на прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини. Такі заяви спадкоємців мають бути подані нотаріусу до видачі свідоцтва про право на спадщину.

Отже, відповідачами у такій справі мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а у разі їх відсутності, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З матеріалів цивільної справи також відомо, що будь-яким нотаріусом позивачеві не було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , оскільки про це відсутня вмотивована постанова нотаріуса як того вимагають положення ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат». Така постанова нотаріуса свідчить про неможливість спадкоємця оформити право на спадкове майно у позасудовому порядку.

У цій справі ОСОБА_1 пред`явив позовні вимоги до Долинської міської ради, тобто до неналежного відповідача, оскільки належним відповідачем у цій справі є визначені спадкоємці, які прийняли спадщину до яких позивачем позовні вимоги не пред`являлись.

Оскільки позивачем у цій справі пред`явлено вимоги до неналежного відповідача, відповідно це є самостійною підставою для відмови у позові.

До такого по суті висновку неодноразово доходив Верховний Суд, зокрема, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 17 квітня 2018 року (справа № 523/9076/16-ц), від 19 травня 2020 року (справа № 916/1608/18).

З огляду на вищезазначене, суд доходить висновку про необґрунтованість та відмову в задоволенні цього позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216-1218, 1220-1223, 1272 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 19, 42, 48, 76, 81, 82, 83, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити у позові ОСОБА_1 до Долинської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 17 лютого 2022 року.

Суддя Долинського районного суду Д. М. Баранський