Провадження №2/554/760/2022
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2022 року м. Полтава
Октябрський районний суд м.Полтави в складі суду :
судді Блажко І.О.
при секретарі Галич-Брюховецької О.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В якій прохала : визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме : квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_1 є власницею квартири,яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 03.11.2000, який зареєстрований в реєстрі за номером №4488. В 2015 році позивач стала проживати в цивільному шлюбі з ОСОБА_2 . Так як в нього не було власного житла та для подальшого працевлаштування в Полтаві 26.05.2015 ОСОБА_1 зареєструвала його в своїй квартирі. Під час спільного проживання зрозуміли, що у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. З 2019 року перестали вести спільне господарство і відповідач виїхав з даної квартири. 12.05.2020 відповідач залишив країну і виїхав за кордон (м.Варшава) де офіційно працевлаштувався. ОСОБА_2 з 12.05.2020 не проживає в житловому приміщенні без поважних причин, про що складений акт про проживаючих осіб в житловому приміщенні по АДРЕСА_2 від 26.11.2021. Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою він не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, він позбавлений можливості оформити житлову субсидію. ОСОБА_2 в даний час проживає за кордоном, де має офіційне працевлаштування, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом (а.с.2-5).
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлена. Надала суду клопотання про розгляд справи без її участі, в якому зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та прохає їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Прохає проводити судове засідання без здійснення технічної фіксації судового процесу (а.с.51).
Відповідач ОСОБА_2 до суду 25.01.2021 не з`явився, будучи повідомленим шляхом направлення судової повістки, копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками на останню відому судові адресу, до суду поштою повернуто конверт з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою та 17.02.2022 не з`явився, будучи повідомленим шляхом отримання судової повістки. Відзив на позовну заяву суду не наданий (а.с.29, 30, 54).
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 03.11.2000 посвідченого ПН ПМНО Полєжаєвою Н.П. за зареєстровано в реєстрі за №4488 (а.с.7).
Таким чином, спірна квартира є приватною та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 26.05.2015 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта на ім`я ОСОБА_2 , серії НОМЕР_1 виданий Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 05 листопада 1997 року (а.с.10).
ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі без поважних причин з 12 травня 2020 року, що підтверджується довідкою-підтвердженням від 26.11.2021 посвідченої головою правління ОСББ «Алмазна-4» Мархель С.Ю. (а.с.17).
Таким чином, ОСОБА_2 був зареєстрований у квартирі, як знайомий власника квартири ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.
Тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням та звільнення незаконно займаного жилого приміщення шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення є належним способом захисту порушених прав позивача.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, членсім`ївласникажитлавтрачає право на користуванняцимжитлом у разі відсутностічлена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщоінше не встановлено домовленістюміж ним і власникомжитлаабо законом.
Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Таким чином, відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований у належній позивачу на праві приватної власності квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , як знайомий власника, з 12.05.2020 за спірною адресою не проживає, не вживши дій по зняттю з реєстраційного обліку місця свого проживання у належній ОСОБА_1 квартирі.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову, так як ОСОБА_2 втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 , оскільки відсутній у даному житловому приміщення, чим перешкоджає власнику у здійснені права користування та розпоряджання приватною квартирою тим, що станом на сьогоднішній день є зареєстрований в ній.
Судові витрати у справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 908 грн. (а.с.1).
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Також стягнути з ОСОБА_2 судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.
Керуючись ст.ст.12, 81,130,131, 141, 229, 247, 263, 280-283,354 ЦПК України, суд ,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Стягнути з громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Макухівка Полтавського району Полтавської області, місце реєстрації АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь громадянки України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Прокоп`євськ Кемеровської області Росія, місце реєстрації АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.
Позивач громадянка України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Прокоп`євськ Кемеровської області Росія, місце реєстрації АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .
Відповідач - громадянин України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Макухівка Полтавського району Полтавської області, місце реєстрації АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути переглянуто Октябрським районним судом м. Полтави за заявою відповідача, яку може бути подано до суду протягом 20 днів зо дня отримання ним копії рішення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана.
Повний текст рішення складено 17 лютого 2022 року.
Суддя І.О.Блажко