РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022

м.Харків

Справа № 639/4939/19

провадження 2/639/265/22

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря-Міжиріцької А.В.

учасники справи:

позиввач- ОСОБА_1

представник позивача- ОСОБА_2

відповідач- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа- Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач- ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , 3 особа- Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2009 р. по 2013 р. , мають неповнолітнього сина. Після припинення сімейних відносин, а саме з початку 2011 року, відповідач дитиною, її долею, здоров`ям і навчанням свідомо не цікавиться, про неї не турбується, не відвідує, не бажає спілкуватись, навіть не вітає з днями народження, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. У зв`язку з відмовою здійснювати матеріальну допомогу і підтримку рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова з 01.06.2011 з відповідача стягуються аліменти. Позивач вказує, що не чинить перешкод у спілкуванні дитини з батьком, повідомляє через електронне листування про потреби сина, періоди перебування у лікарні, відпочинку, проте відповідач не хоче нічого про нього чути. Декілька років тому відповідач прийшов до дитини у нетверезому стані, пообіцяв купити йому речі та зник, заблокував для дитини та позивачі свої сторінки у соцмережах. ОСОБА_1 стверджує, що піклуючись про здоров`я дитини вона вимушена при виїзді за кордон звертатись до відповідача щодо надання дозволу, проте відповідач вдається до шантажу, вимагає відмовитися від аліментів , безпідставно заперечує або не відповідає на повідомлення, приховує своє місце проживання. Такі випадки відбуваються також, коли дитина самостійно з командою виїжджає на спортивні змагання , збори . Всі питання з виховання та утримання дитини, забезпечення гідних умов проживання та гармонійного розвитку вирішуються позивачем разом з чоловіком ОСОБА_5 , з яким проживає з 2013 р., перебуває в зареєстрованому шлюбі та якого син називає і вважає татом.

Відповідач в судове засідання не з`явився , про день, час та місце розгляду справи повідомляв у встановленому законом порядку , про причини неявки суд не сповістив, подав відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що не відмовляється надавати допомогу дитині в межах своїх можливостей, позивач налаштувала сина проти нього, дитина негативно реагує на його спроби участі у його вихованні та відмовляється з ним спілкуватись. Зважаючи на таку ситуація відповідач також припинив спілкуваня з сином, але оскільки позивач намагається представити такі обставини як ухилення від виконання батьківських обов`язків, то ОСОБА_3 вважає за необхідне розпочати активні дії щодо налагодження відносин з дитиною, у зв`язку з чим категорично заперечує проти задоволення позову. Відповідач вказує, що не зловживає алкоголем, проходить службу в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» ( станом на 18.09. 2019), позитивно характеризується, у 2013 р. створив іншу сім`ю . позбавлення його батьківських прав не відповідає інтересам дитини ( а.с. 72-73).

За клопотаннями Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Служби у справах дітей по Новобаварському району, відповідно до рішенням 32 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 18.12.2019 №1891/19 «Про внесення змін до положень виконавчих органів Харківської міської ради 7 скликання» , яким встановлено, що Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради делеговані повноваження, в тому числі у розгляді судами справ щодо захисту та реалізації прав дітей, здійснення представництва інтересів дітей у судах із поданням позовних заяв, висновків та наданням інших документів, пов`язаних із захистом житлових, майнових та особистих немайнових прав дітей, ухвалою суду від 05.08.2020 виключено службу у справах дітей по Новобаварському району зі складу осіб, які беруть участь у справі та залучено в якості третьої особи Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради .

Представник 3 особи- Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради направив суду заяву про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування, додавши висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ( а.с. 157).

Суд, вислухавши вступне слово та пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.09.2009, мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 25.02.2013 шлюб між сторонами розірвано ( а.с. 14,15,19).

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 08.06.2011 із ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6 на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки заробітку ( доходу) відповідача, починаючи з 01.06.2011 р. і до досягнення дитиною повнолітнього віку ( а.с. 18).

З матеріалів справи випливає, що позивач ОСОБА_1 разом з чоловіком ОСОБА_5 , з яким зареєстровано шлюб 17.02.2017, сином ОСОБА_4 , з листопада 2013 проживають і зареєстровані по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народилась донька ОСОБА_7 ( а.с. 16,20,21,25,28).

За інформацію Харківської загальноосвітньої шкоди 3 153 Харківської міської ради ОСОБА_4 з 01.09.2016 ,тобто з 1 класу і по теперішній час навчається у школі. Класний керівник спілкується на предмет навчання, виховання та розвитку дитини з матір`ю дитини ОСОБА_1 , яка приділяє увагу сину , відвідує батьківські збори, цікавиться шкільним життям хлопця. Батько дитини ОСОБА_3 не брав участі у вихованні ОСОБА_8 , успішністю та розвитком дитини не цікавився,не забирав зі школи, не спілкується з вчителями ( а.с. 43).

Згідно довідки головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча лікарня № 2» ОСОБА_9 , 004.02.2010 року народження, який мешкає по АДРЕСА_1 перебуває під наглядом фахівців поліклініки після виписки з пологового будинку по теперішній час. Відвідування дитячої поліклініки, проведення профілактичних щеплень та лікування у разі потреб, здійснює мати хлопчика.Інформація про звернення до поліклініки батька дитини з приводу надання хлопчику медичної допомоги відсутня ( а.с. 39).

Дитина ОСОБА_9 відвідує секцію спортивного та бойового мистецтва карате з 2017, що підтверджується довідкою викладача ФОП ОСОБА_10 .Зайняття проходять три рази на тиждень. З приводу спортивного виховання спілкування проходить лише з матір`ю дитини ОСОБА_1 , з батьком ОСОБА_3 викладач не знайомий ( а.с. 41).

Відповідач ОСОБА_3 не заперечує проти того, що з сином він не спілкувався та не бачився, не виявляв щодо нього батьківського піклування, не цікавився його розвитком, станом здоров`я, навчанням, залишивши його без батьківської уваги і турботи. Самоусунення від виконання своїх батьківських обов`язків, обґрунтовує тим, що дитину проти нього налаштовувала колишня дружина, тому дитина відмовлялась від спілкування з ним.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 поясняла, що ніколи не перешкоджала у спілкуванні відповідача з сином, навіть в період знаходження дитини у лікарні, яка розташована поблизу місця роботи відповідача, телефонувала ОСОБА_3 , просила відвідати його, але відповідач повідомив, що дитина йому не потрібна. За все життя сина, якому виповнилось 12 років, відповідач бачив його 2-3 рази в 2011 році та декілька років тому, коли приходив у нетверезому стані, отже річну дитину або підлітка неможливо налаштувати. Відповідач мав можливість , при бажанні, листуватися з дитиною, підтримувати з ним зв`язок, привітати з днем народження, будь-яким святом, поцікавитись його успіхами, навчанням, станом здоров`я на протязі десяти років, але умисне це не робив, чим підтверджував відсутність інтересу до своєї дитини, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Належних та допустимих доказів про наявність перешкод у спілкуванні з сином відповідачем не надано.Із заявою до служби у справах дітей з приводу встановлення йому порядку участі у вихованні сина відповідач не звертався. Заперечуючи проти позбавлення батьківських прав та намагаючи, як зазначено у відзиві на позов від 18.09.2019, розпочати активні дії по налагодженню відносин з сином, відповідач за минулі роки ніяких дій, направлених на прагнення до виконання своїх обов`язків не здійснював, навіть заблокував доступ сина до його сторінок у соціальній мережі та у месенджері viber.Своїми діями, а також бездіяльністю щодо виховання дитини відповідач підтвердив умисне і свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Допитані в судовому засіданні свідки- сусіди по дому ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які давно знають сім`ю позивача та дружать, стверджували, що ніколи не бачили відповідача та не знали, що у ОСОБА_8 іншій батько, оскільки весь свій вільний час чоловік ОСОБА_1 приділяє увагу сім`ї та дітям, разом проводить з ними вихідні, відпочинок, займається вихованням сина, дитина його називає батьком, відвідує спортивні секції карате і футбол, вивчає іноземну мову.

Положення статті 171 Сімейного кодексу визначають, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

В судове засідання надана заява малолітнього ОСОБА_4 , якою він згоден з позбавленням батьківських прав свого батька, який ніколи не вітає його з днями народження. нічого не купує, не надає дозволу на відпочинок та змагання за кордоном, заблокував його у Facebook. У 2019 р. приходив у нетверезому стані, після чого його дитина не бачила. Вказує, що його сім`я складається з тата ОСОБА_13 , мати ОСОБА_14 , сестри ОСОБА_15 ( а.с. 161).

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини ОСОБА_4 , складеного 03.03.2020 комісією служби у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, дитина проживає з матір`ю ОСОБА_1 , відчимом ОСОБА_5 , сестрою ОСОБА_16 , в сім`ї доброзичливі, дружні відносини, ОСОБА_8 називає відчима татом. Для виховання та розвитку дитини створені всі необхідні умови проживання. Приватний будинок з надвірними будівлями має водо-, газо-, електропостачання, зроблено сучасний ремонт, в наявності необхідні меблі та побутова техніка. ОСОБА_8 займає окрему кімнату з ліжком, шафою, забезпечений постільною білизною, сезонним одягом, має місце ( стіл) для занять, приладдя для навчання ( а.с. 160).

Відповідно до «Порядку проведення органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини» питання щодо позбавлення батьківських прав відповідача розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради.

Проведено співбесіду з малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не заперечує проти позбавлення батьківських прав свого батька.

За висновком Департаменту служб у справах дітей від 22.03.2021 № 209, виходячи з інтересів дитини, Департамент вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 158-159).

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з вимогами ч.2 ст. 150, ч.ч. 3,4 ст. 155 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України.

Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

З наданих суду доказів встановлено , що батько дитини свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, самоусунувся від виховання та утримання сина, не спілкувалась з ним та взагалі не бачиться , не проявляє ніякого інтересу до його життя.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

З огляду на обставини справи, діючи виключно в інтересах неповнолітньої дитини , яка висловила свою позицію та не бажає спілкуватися з батьком, враховуючи думку органу опіки та піклування, суд вважає, що є правові підстави для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, що не суперечить приписам національного та міжнародного законодавства про наявність вимог закону, за яких особа може бути позбавлена батьківських прав, а також практиці Європейського суду з прав людини, тому позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 166 Сімейного Кодексу України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Виходячи з приписів ст.ст. 133, 141 ЦПК України судовий збір в дохід позивача підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 133,141, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа- Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради- задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: позивач- ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_1 );

відповідач ОСОБА_3 ( ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований АДРЕСА_2 );

3 особа- Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради ( , м.Харків, вул.Чернишевська, 55).

Повне судове рішення складено 15.02.2022.

СУДДЯ -