Справа № 591/3297/20
Провадження № 2/591/462/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2022 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення грошових коштів -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів і свої позовні вимоги мотивує тим, що 04.02.2020 року вона уклала з відповідачем попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , який не було посвідчено нотаріально. В якості авансу відповідач отримав 24800 грн.. В подальшому договір купівлі-продажу квартири так і не був укладений. Відповідач відмовляється повертати суму авансу. А тому, просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти, передані йому в якості авансу за попереднім договором купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в сумі 24800 грн..

Заочним рішенням Зарічного районного суд м. Суми від 28 січня 2021 року № 591/3297/20 позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошові кошти у сумі 24800 грн., а також 840 грн. 80 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просить скасувати заочне рішення Зарічного районного суд м. Суми від 28 січня 2021 року по вказаній справі. Зазначає, що він не з`явився в судове засідання з поважних причин, так як повістку з суду не отримував, так як мешкає і зареєстрований за іншою адресою, а також судом не були з`ясовані обставини справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 липня 2021 року у справі № 591/3297/20 заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду по справі №591/3297/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 28 січня 2021 року по справі №591/3297/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів скасовано, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3 позов підтримала повністю, просить суд позов задоволити.

Представник Відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 в судовому засіданні протии позову заперичувал, вважає позов необгрунтованим.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає позов не обґрунтований та такий, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Судом при розгляді справи встановлено, що 04.02.2020 року між позивачкою ОСОБА_1 , відповідачем ОСОБА_2 та Агентством нерухомості "Реал" ТОВ "Реал-Естейт" було укладено договір (а.с.7), відповідно до умов якого сторони зобов`язуються в майбутньому, в обумовлений п. 6.1 цього договору строк, укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна на умовах і в порядку, визначених цим договором квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу.

Згідно п. 3.1.9 Договору від 04.02.2020 року одним із обов`язків Продавця є виплатити представнику ТОВ "Реал-Естейт" винагороду за договором. У випадку розірвання договору з будь-яких причин, крім вказаних в п.7 цього договору ТОВ "Реал-Естейт" має беззаперечне право на отримання винагороди, а отримана частина винагороди (якщо така була) не повертається.

Відповідно до п. 4.1.3 Договору від 04.02.2020 року покупець зобов`язується виплатити представнику ТОВ "Реал-Естейт" винагороду в розмірі за договором. У випадку розірвання договору з будь-яких причин, крім вказаних в п.7 цього договору ТОВ "Реал-Естейт" має беззаперечне право на отримання винагороди, а отримана частина винагороди (якщо така була) не повертається.

Відповідно до п. 5.1 вказаного Договору, до підписання цього договору, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу квартири та своєї платіжної спроможності, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання, покупець передав, а продавець отримав в якості авансу суму у розмірі 24800 грн.. При здійснення розрахунків за основним договором, зазначена сума буде зарахована у належний з покупця платіж за основним договором, як еквівалент 1000 доларів США.

Відповідно до п 6.10 за домовленістю сторін нотаріальне посвідчення цього та основного договору здійснюватиметься не пізніше 20.02.2020 року приватним нотаріусом.

Договір купівлі-продажу квартири так і не був укладений, договір від 04.02.2020 року нотаріально посвідчений не був.

04 лютого 2020 року між відповідачем ОСОБА_2 та Агентством нерухомості "Реал" ТОВ "Реал-Естейт" укладено договір зберігання.

Згідно п. 1.1 договору зберігання від 04.02.2020 року виконавець бере на себе зберігання однієї тисячі доларів, що передаються клієнтом і є з моменту підписання договору об`єктом зберігання.

Відповідно п. 3.1 договору зберігання від 04.02.2020 року термін дії цього дог овору встановлюється з моменту передачі Клієнтом об`єкта зберігання Виконавцю до моменту нотаріального оформлення договору відчуження квартири за адресою АДРЕСА_4 на умовах, обумовлених в договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Згідно ч. 4 ст. 202 ЦК України дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 635 ЦК України встановлено, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Відповідно до статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Оскільки попередній договір, його учасниками укладався з метою забезпечення укладання у майбутньому договору купівлі-продажу квартири, то за правилами статті 635 ЦК України цей договір підлягав обов`язковому нотаріальному посвідченню.

Частиною 4 статті 203 ЦК України встановлено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Договір від 04.02.2020 року нотаріально не посвідчувався; тобто є нікчемним, а тому сума отримана в якості авансу за цим правочином грошові кошти в сумі 24800 грн. підлягають поверненню.

Однак, відповідачем ОСОБА_2 долучено до матеріалів справи докази того, що грошові кошти згідно договору 04.02.2020 року йому передані не були, а згідно договору зберігання від 04.02.2020 року передані на зберігання Агентству нерухомості "Реал" ТОВ "Реал-Естейт".

У свою чергу Позивачем ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження факту передачі грошових коштів в якості авансу в сумі 24800 грн. саме відповідачу по справі ОСОБА_2 .

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд, вважає, що позивачкою ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження того, що грошові кошти згідно договору від 04.02.2020 року отримані відповідачем ОСОБА_2 і саме в нього виникає обов`язок щодо їх повернення, а тому в задоволенні позову належить відмовити за необґрунтованістю.

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; (пункти 1 і 4 частини другої статті 175 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, про це говорять висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц.

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовною вимогою до відповідача ОСОБА_2 , однак доказів на підтвердження того, що саме він отримав грошові кошти не наддала суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 203, 215, 216, 220, 236, 629, 635, 657 ЦК України, ст.ст. 11-13, 76-81, 133, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення грошових коштів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 21 лютого 2022 року.

СУДДЯ КЛИМЕНКО А.Я.