Справа № 493/1596/21
Провадження № 2/493/134/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2022 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді Мясківської І.М.
за участю секретаря Пінул І.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Балтської міської ради Одеської області, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :
30.11.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 за участю третьої особи Служби у справах дітей Балтської міської ради Одеської області про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала з відповідачем зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після припинення шлюбних стосунків відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просила визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з нею.
04.01.2022 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що позовні вимоги визнає частково.

Відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю, але частково заперечує позовні вимоги щодо стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини його доходу, посилаючись на необґрунтованість вимог в частині визначеного позивачем розміру аліментів.

З огляду на викладене, відповідач просить частково задовольнити позов, визначити місце проживання малолітньої дитини з позивачем та стягувати аліменти в розмірі ј частини заробітку (доходів) але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності.
Представник третьої особи служби у справах дітей Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності.
Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановлено наступне.
Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Балтського районного суду Одеської області від 24.11.2021 року було розірвано.
Від даного шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .
Наразі дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.
Між сторонами відсутня домовленість щодо визначення місця проживання дитини та щодо її утримання, що стало підставою для звернення позивача до суду.
Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного.

За приписами ст.. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.

Згідно ст.. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Положеннями ч. 1 ст. 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
При вирішенні питання про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , суд в контексті першочергового урахування інтересів дитини, враховуючи добросовісне виконання позивачем ОСОБА_1 батьківських обов`язків, створення для дитини необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення її усім необхідним, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з матір`ю, згоду відповідача, приходить до висновку про обґрунтованість позову та визначення місця проживання дитини із позивачем.

При цьому, визначення місця проживання дитини з матір`ю не позбавляє права відповідача у справі спілкуватися з донькою та не обмежує його у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст.. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними.
Відповідно до роз`яснень, наданих у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно ст.. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Статтею 82 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
З урахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, обов`язку відповідача утримувати неповнолітню дочку, принципу законності, часткового визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що в силу ст. ст. 180-183 СК України з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини частково, суд виходить з того, що відповідач, як батько зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також, суд виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого та документально підтвердженого судового збору.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 263-265, 430 ЦПК України, ст. ст. 51, 141, 161, 180-183 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Балтської міської ради Одеської області, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів- задовольнити частково.
Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , місце роботи: військова частина НОМЕР_3 м. Подільськ, Одеська область) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 30.11.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1816,00 грн.(одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 00 копійок)

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 17.02.2022 року.

С У Д Д Я