г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/464/22
Номер провадження 2/213/823/22
У Х В А Л А

11 лютого 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Князєва Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Надєжда-Л» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме:

-Відповідно до п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено повно найменування відповідача відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Позивачем зазначене скорочене найменування «ТОВ «Надєжда-Л»;

-не зазначено ціну позову відповідно до п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України та ст. 176 ЦПК України;

-позивач при викладенні обставин зазначає, що його було звільнено за п.4 ч.1 ст. 40 КзпП України (прогул без поважних причин) та видано трудову книжку з зазначеною причиною звільнення, проте в порушення п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено якими доказами він це підтверджує (копія трудової книжки, копія наказу про звільнення) ;

-всупереч вимогам ч. 5 ст. 95 ЦПК України позивачем не підтверджено своїм підписом відповідності копії документів із зазначення дати такого засвідчення;

-всупереч вимогам п.10 ч.3 ст. 175 ЦПК України у позові не підтверджено, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

-позовні вимоги викладені у 2 та 3 пункті потребують уточнення та конкретизації. Так в порушення вимог п.4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України при викладені позовних вимог у 2 та 3 пункті прохальної частини позовної заяви позивачем не вказана точна сума моральної шкоди, а також період нарахування та сума виплати грошової компенсації за вимушений прогул. Позивачу необхідно визначити точні суми грошових коштів, які він просить стягнути з відповідача, а також відповідно до п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України викласти обставини якими він обґрунтовує стягнення з відповідача зазначених сум та навести докази на підтвердження цих обставин.

Всупереч вимогам п.4 ч.1 ст. 177 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору за позовні вимог викладені у 2 та 3 пункті прохальної частини.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Верховний Суд у своїй постанові від 28.11.2018 р. по справі N 761/11472/15ц (касаційне провадження N 61-23674св18) зазначив, що вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою і судовий збір підлягає сплаті, як за вимогою майнового характеру.

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру (стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу), яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2481,00 грн.

Таким чином, позивач у даній справі при подачі позовної заяви звільнений від сплати судового збору лише за вимогами поновлення на роботі, а за вимогами про відшкодування моральної шкоди та вимогами про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивач має сплатити судовий збір у встановленому Законом України "Про судовий збір" порядку та розмірі (платіжні реквізити для перерахунку судового збору в гривні містяться на сторінці Інгулецького районного суду м. Дніпропетровська на сайті Судова влада України за посиланням: https://ing.dp.court.gov.ua/sud0416/gromadyanam/sud_zbyr_kv/).

Позивач у першому пункті прохальної частини позову просить суд «встановити та притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 та інших причетних осіб». Зазначена вимога не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України є підставою для відмови у відкритті провадження по справі.

Позовні вимоги визначені в 2 та 3 пункті прохальної частини позову підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись, ст. ст. 175, 177, 185, 353 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Надєжда-Л» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що інакше позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Зазначені в ухвалі недоліки усунути шляхом подання позовної заяви, що відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства, всіх наявних у позивача доказів, доказів сплати судового збору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. В. Князєва