ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Первомайськ

Справа :484/244/22

Номер провадження : 2-о/484/24/22

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі судді Фортуни Т.Ю., за участю секретаря судового засідання Голубкової Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайськ в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Первомайський відділ державної реєстр рації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколоаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту неправильності в актовому записі про народження

встановив:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту неправильності в актовому записі про народження №65, складеного 23 жовтня 1971 року виконавчим комітетом Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області на ім`я ОСОБА_1 в частини запису місця народження та встановити правильним місцем народження «с. Кам`яний Міст, Первомайський район Миколаївської області, Україна». Мотивуючи заяву ОСОБА_1 вказав, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Кам`яний Міст Первомайського району Миколаївської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 23.10.1971 виконкомом Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області зроблений відповідний актовий запис за №65 та видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 . на підставі зазначеного свідоцтва про народження йому були видані інші документи - паспорт громадянина України, військовий квиток та ін. У листопаді 2021 під час перевірки документів, проведеної Первомайським районним відділом ДМС з метою видачі закордонного паспорта, виявлено, що у актовому записі про його народження місцем народження вказане с. Кінецьпіль Первомайського району Миколаївської області. У внесенні змін до актового запису про народження було відмовлено через неможливість цілком підтвердити помилковість винесеної до актового запису інформації. Вважає, що в актовому записі про народження міститься помилка, оскільки місцем його народження є АДРЕСА_2.

Ухвалою від 18.01.2022 заява прийнята до розгляду, відкрите провадження в цивільній справі окремого провадження та справа призначена до судового розгляду на 14.02.2022, витребувана у заінтересованої особи копія актового запису про народження заявника.

Заявник на судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій вимоги підтримав повністю, просив розглядати справу без його участі.

Від заінтересованої особи надійшов лист за підписом начальника, згідно з яким заінтересована особа проти заявлених вимог не заперечує та просить вирішити питання на розсуд суду.

На підставі викладеного суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Оскільки учасники справи на судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши докази, суд дійшов до такого висновку.

Згідно з копією актового запису про народження №65, складеного 23 жовтня 1971 року виконавчим комітетом Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області про народження ОСОБА_1 місцем народження вказане російською мовою «с.Конецполь Первомайского района Николевской области». Документом, що підтверджує народження зазначена російською мовою «справка ОСОБА_2 больницы от ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Місцем постійного проживання батьків заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказане російською мовою « АДРЕСА_2».

Аналогічна інформація міститься й у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження.

23.10.1971 на підставі вказаного актового запису Кінецпільською сільською радою Первомайського району Миколаївської області видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , згідно з яким місцем народження заявника вказане АДРЕСА_2.

У паспорті громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 , свідоцтво про шлюб заявника, військовому квитку, виданого на ім`я заявника, місцем народження також вказане АДРЕСА_2.

Отже, данні щодо місця народження заявника, викладені у актовому записі про народження № 65 від 23.10.1971, не відповідають даним, вказаним у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , паспорті громадянина України та інших документах.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частин 1-2 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц (провадження № 14-139цс18).

Як роз`яснено в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1. Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення. 2. Встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах. 3. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо). 4. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

У пункті 5 даної постанови Пленуму зазначено, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

У цій справі спірні правовідносини пов`язані з установленням місця народження заявника і залежно від цього - правильності чи помилковості актового запису про його народження.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи, встановлення її походження, та ін.

Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон).

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (частина перша статті 9 Закону).

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (частина перша статті 22 Закону).

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила).

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

Правовий висновок щодо застосування пункту 2.13 Правил викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року (справа № 425/2737/17), у якій зазначено, що суди за правилами цивільного судочинства повинні встановлювати обставини, що підтверджують або спростовують факт народження особи, та залежно від установлених обставин вирішувати питання про неправильність актового запису.

У своїй заяві ОСОБА_1 просив встановити факт неправильності запису в актовому записі про народження №65 від 23 жовтня 1971 року в частини зазначення місця народження: "с. Кінецьпіль Первомайського району Миколаївської області" замість правильного "село Кам`яний Міст Первомайського району Миколаївської області".

Перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, ЦК України та іншим законом, не є вичерпним (частина третя статті 270 ЦК України). Заявник звернувся до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права (частина перша статті 273 ЦК України) на відображення достовірної інформації про місце його народження в актовому записі.

Відповідно до частини 1, 2 статті 300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з частиною 3 статті 270 ЦК України перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, цим Кодексом та іншим законом, не є вичерпним.

Відповідно до частини 1 статті 272 ЦК України фізична особа здійснює особисті немайнові права самостійно.

Відповідно до частини 2 статті 272 ЦК України фізична особа має право вимагати від посадових і службових осіб вчинення відповідних дій, спрямованих на забезпечення здійснення нею особистих немайнових прав.

Як вбачається із положень частини 7 статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та пунктів 3, 4 Глави 1 Розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 р. № 52/5, одним із визначених законодавцем способів ідентифікації фізичної особи є її місце народження.

Отже, об`єктом перевірки судом в цій справі є встановлення обставин, що підтверджують або спростовують факт народження ОСОБА_1 в певному місці.

Згідно зі ст. 163 Кодексу про шлюб та сім`ю України, який був чинним на час вчинення актового запису про народження заявника, реєстрація народження провадиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них, а в разі смерті батьків або неможливості для них з інших причин зареєструвати народження - за заявою родичів, інших осіб або адміністрації лікувального закладу, в якому перебувала мати під час народження дитини.

Таке ж положення міститься й у Інструкції про порядок реєстрації актів громадянського стану в Українській РСР, затвердженій 12 грудня 1970 року Міністерством юстиції Української РСР.

Згідно з копією актового запису про народження №65, складеного 23 жовтня 1971 року виконавчим комітетом Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області про народження ОСОБА_1 місцем постійного проживання батьків заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказане російською мовою «АДРЕСА_2»; запис про народження вчинено на підставі медичної довідки Катеринівської лікарні від 02 жовтня 1971 року.

У день внесення актового запису про народження видано свідоцтво про народження, в якому місце народження дитини зазначено за місцем проживання батьків. Вказане в подальшому потягло зазначення саме такого місця народження заявника в інших документах, які посвідчують особу, підтверджують наявність відповідних прав та реєстрацію юридичних фактів.

Відповідно до даних погосподарської книги Кінецьпільської сільської ради №3 за 1971-1973 роки, які надані Кінецьпільським старостинським округом, ОСОБА_1 проживав разом з батьками в АДРЕСА_2.

Інформації про народження заявника або місця проживання батьків на час народження заявника в с. Кінецьпіль матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що місцем народження заявника є місце проживання його батьків, тобто АДРЕСА_2, отже заява належить задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265, суд

ухвалив:

- заяву ОСОБА_1 про встановлення факту неправильності запису в актовому записі про народження задовольнити;

- встановити факт неправильності запису в актовому записі про народження №65, складеного 23 жовтня 1971 року виконавчим комітетом Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 в частини зазначення місця народження: "с. Кінецьпіль Первомайського району Миколаївської області" замість правильного "село Кам`яний Міст Первомайського району Миколаївської області".

Місце проживання заявника: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Місце розташування заінтересованої особи: вул. Чкалова, 12, м.Первомайськ Миколаївської області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 33201223.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи або особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Миколаївської області безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 14.02.2022.

Суддя Т.Ю. Фортуна