ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2492/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Гусак О.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва» про визнання наймачем,

в с т а н о в и в:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач), до комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» (далі - відповідач) про визнання наймачем.

Позов мотивовано тим, що вона та її малолітні дочки проживають у квартирі АДРЕСА_1 , яка є об`єктом комунальної власності, що підтверджується ордером на жиле приміщення від 20 січня 1989 року № 54221 серія Б. Наймачем вказаної квартири була ОСОБА_4 . До вказаної квартири вони були вселені як члени сім`ї ОСОБА_4 , оскільки вони товаришували, і вона допомагала їй, оскільки та тяжко хворіла на онкологічне захворювання. За згодою ОСОБА_4 вона та її дочки були зареєстровані у вказаній квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. 10 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача для переоформлення договору найму, однак їй було відмовлено. Позивач продовжує проживати у вказаній квартирі, постійно сплачує комунальні послуги за цією адресою, повністю сплатила заборгованість по сплаті комунальних послуг. Посилаючись на те, що вона бажає в подальшому виконувати всі умови договору найму, укладати договори на обслуговування квартири, змінити особові рахунки на своє ім`я, просила визнати її наймачем квартири АДРЕСА_1 , зі складом сім`ї: наймач ОСОБА_1 , дочка наймача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка наймача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року відкрито провадження у вказаній справі та вирішено її розгляд проводи в порядку спрощеного провадження.

На адресу відповідача було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками, яку було отримано ним 20 грудня 2021 року, однак відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву.

У відповідності ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи, вбачається, що згідно ордеру № 54221 серія Б ОСОБА_5 (квартиронаймач) на підставі рішення виконкому Харківської районної ради народних депутатів від 13 грудня 1988 року № 596 року отримав право користування квартирою АДРЕСА_1 разом з членами його сім`ї: ОСОБА_6 (дружина), ОСОБА_7 (дочка), ОСОБА_8 (дочка), ОСОБА_9 (мати) (а.с. 4).

28 квітня 1996 року ОСОБА_8 уклала шлюб із ОСОБА_10 та змінила прізвище на « ОСОБА_11 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району міста Києва (а.с. 45).

Згідно розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 30 січня 2015 року вказану квартиру на праві господарського відання було закріплено за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» (а.с. 5, 15).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 53).

Відповідно до заяви від 15 серпня 2019 року ОСОБА_4 дала згоду на реєстрацію місця проживання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 30).

Згідно витягу з Реєстру територіальної громади у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 у 2020 році зареєстровані позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та її дві дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка наймача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 27).

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)(а.с 47).

У позові ОСОБА_1 зазначає, позивач здійснювала догляд за ОСОБА_4 , надавала їй допомогу у вирішенні побутових проблем, в лікуванні, оскільки та за життя хворіла.

Тривалий час позивач намагається оформити договір найму квартири за адресою АДРЕСА_2 .

З метою укладення договору найму на квартиру ОСОБА_1 зверталася комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», для переоформленні договору найму на її ім`я (а.с. 33,35).

Із відповіді комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» від 7 серпня 2020 року № 717-К вбачається, що ОСОБА_1 була зареєстрована у вказаній квартирі у 2020 році без отримання згоди основного квартиронаймача ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , з яким у родинних відносинах не перебувала. Оскільки порушено вимоги ст. 65 ЖК позивачу було відмовлено у переоформленні договору найму (а.с. 34).

Крім того, 27 жовтня 2021 року відповідачем вдруге відмовлено позивачу у переоформленні договору найму, оскільки вона не належить до членів сім`ї основного наймача квартири ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , ще до її реєстрації у квартирі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

За змістом ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом. До договору найму житла, крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 816 ЦК України у договорі найму житла мають бути вказані особи, які проживатимуть разом із наймачем. Ці особи набувають рівних з наймачем прав та обов`язків щодо користування житлом.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Отже, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (частини перша та друга статті 64 ЖК УРСР).

Статтею 65 ЖК Української РСР передбачено, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЖК УРСР повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Статтею 107 ЖК Української РСР визначено, у зв`язку зі смертю основного наймача, договір найму на квартиру підлягає оформленню на ім`я члена сім`ї, який має право користуватися квартирою.

Як встановлено судом після смерті основного наймача ОСОБА_5 , у квартирі залишилась проживати його дочка ОСОБА_4 .

В матеріалах справи відсутні докази того, що на ім`я ОСОБА_4 було переоформлено договір найму квартири АДРЕСА_1 після смерті основного наймача ОСОБА_5 .

Відповідно до заяви від 15 серпня 2019 року ОСОБА_4 дала згоду на реєстрацію місця проживання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 30).

За результатами аналізу наведених норм, можна дійти висновку, що для визнання за особою права користування житлом на підставі ст.ст.64, 65ЖК України необхідно встановити, що ця особа є членом сім`ї наймача, проживала в жилому приміщенні, вела з наймачем спільне господарство, нарівні з наймачем користувалася правами та несла обов`язки, що виплавають з договору найму.

Оскільки відповідно до вимог закону вселення та проживання в квартирі може бути здійснено лише у встановленому порядку, членом сім`ї наймача, у розумінні частини другої статті 64 ЖК Української РСР, може бути визнано лише осіб, які вселилися у встановленому порядку та на відповідній правовій підставі постійно проживають в квартирі разом з наймачем.

Такий висновок суду повністю узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах у справах № 686/1235/19 від 17.02.2021 року, № 499/89/18 від 29.07.2020 року, № 552/1146/17 від 28.05.2020 року.

Як встановлено судом, доказів того, що ОСОБА_4 стала основним квартиронаймачем квартири, та давала згоду на реєстрацію місця проживання у ній ОСОБА_1 відсутні, позивачем доказів письмової згоди на це наймача, відповідно до вимог статті 65 ЖК України, суду не надано.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 була зареєстрована проживала у спірній квартирі без дотримання встановленого порядку, членом сім`ї ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вона не була.

Незалежно від строку проживанняу зазначеній квартирі ОСОБА_1 не набула права користування спірним жилим приміщенням, оскільки порядок її реєстрації дотриманий не був.

Із зави ОСОБА_4 , яка як дочка основного квартиронаймача, після його смерті, давала згоду на реєстрацію у вказаній квартирі лише ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , які також членами її сім`ї не були.

Докази надання згоди ОСОБА_4 на реєстрацію у квартирі ОСОБА_1 в матеріалах справи взагалі відсутні.

Докази сплати позивачем за послуги не є допустимими доказами обставин наявності у позивача права користування спірною квартирою, (ч. 2 ст. 78 ЦПК України), а тому суд їх відхиляє.

Матеріалами справи жодним чином не підтверджено факт постійного проживання та ведення спільного господарства.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають, оскільки судом не встановлено право позивача на проживання, користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , а відтак і на визнання його наймачем вказаної квартири. Тому, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 47, 55 Конституції України, ст. 61, 64, 65,106, 107 ЖК УРСР, ст.ст. 12, 76, 81, 89, 263-265, 279 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва» про визнання наймачем відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Гусак