Справа №601/3015/21
Провадження № 2/601/156/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2022 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючої Мочальської В.М.,

за участю секретаря Домінської І.В.,

представника позивача адвоката Сідорової І.А.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременець цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту постійного проживання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 та про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 , яка на момент смерті проживала разом із ним по АДРЕСА_2 . Внаслідок смерті матері відкрилася спадщина на спірне будинковолодіння. Спадщину він прийняв, однак державним нотаріусом Кременецької державної нотаріальної контори Остапчуком В.П. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначене майно у зв`язку з тим, що ним не підтверджено постійне місце проживання з спадкодавцем.

У судовому засіданні сторони в частині вимог позивача про визнання права власності на спадкове майно представили мирову угоду.

Представник позивача адвокат Сідорова І.А. в судовому засіданні підтримала позов в частині встановлення факту постійного проживання спадкодавця з спадкоємцем на час відкриття спадщини з підстав, наведених в позові.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнала.

Відповідач ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_4 .

10 липня 2006 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все, що належатиме їй на день смерті і на що вона матиме право за законом заповіла в рівних долях сторонам по справі.

Відповідно до довідки Кременецького РК БТІ № 533 від 02.06.2021 право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу, посвідченого Кременецькою держнотконторою 18.11.1991, Р№3327.

Згідно акту № 85/10-16/2-1 від 12.07.2021 року, виданого виконавчим комітетом Кременецької міської ради, ОСОБА_4 на день смерті проживала без реєстрації місця проживання разом з сином ОСОБА_3 та невісткою ОСОБА_1 у АДРЕСА_2 . За станом здоров`я потребувала стороннього догляду.

Відповідно до повідомлення №01-16 від 11.01.2017 державним нотаріусом Кременецької державної нотаріальної контори Остапчуком В.П. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначене майно відмовлено у зв`язку з тим, що ним не підтверджено постійне місце проживання з спадкодавцем ОСОБА_4 .

У судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтвердили, що ОСОБА_4 на протязі року до дня смерті проживала у сім`ї сина ОСОБА_3 у АДРЕСА_2 . За станом здоров`я потребувала стороннього догляду.

Відповідно до ч.3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Зокрема, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається в суд із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З огляду на положення наведеної норми Закону суд погоджується з доводами представника позивача про те, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що позивач не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Встановлення вказаного факту породжує для позивача юридичні наслідки, від яких залежать його цивільні права. Іншої можливості встановити дані факти позивач немає.

На підставі викладеного, ст.1268 ЦК України та керуючись ст. 259, 263-265, 268, 293, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити в частині встановлення факту постійного проживання.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повернути ОСОБА_2 з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири ) гривні, сплаченого ним по квитанції № 59548849 від 26 листопада 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с. В. Млинівці Кременецького району, Тернопільської області. РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: адвокат Сідорова Ірина Анатоліївна, місцезнаходження вул. Базарна, 2/7, м. Кременець.

Відповідачка: ОСОБА_1 , жителька с. В. Млинівці Кременецького району, Тернопільської області. РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , житель с. В. Млинівці Кременецького району, Тернопільської області. РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 11 лютого 2022 року.

Головуюча: