У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Усатової І.А.,
при секретарі - Омелько Г.Т.,
за участю:
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Руссова В.І.,
представника третьої особи Руссова В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України про стягнення грошових коштів, суд -
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України про стягнення грошових коштів.
Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.06.2019 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 25 лютого 1992 року по жовтень 1999 року проходив військову службу у Збройних Силах України. Наказом Міністра оборони України від 02 липня 2007 року № 635 його звільнено з військової служби у зв`язку із скороченням штатів з правом носіння військової форми одягу.
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 24.05.2003 ОСОБА_1 передав виконуючому обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_2 службову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка була виділена йому на підставі Протоколу засідання житлової комісії Прилуцького гарнізону №5 від 11.06.2001.
Для подальшого проходження служби ОСОБА_1 було направлено у м. Київ, де відповідно до Наказу Начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 208.05.2003 №99 його було зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення.
Наказом Міністра оборони України від 01 грудня 2004 року №1068 підполковник ОСОБА_1 призначається на вищу посаду у порядку просування по службі.
Згідно довідки про перевірку житлових умов ОСОБА_1 , комісія дійшла висновку, що полковник ОСОБА_1 потребує поліпшення житлових умов.
Згідно протоколу №3 від 13.06.2007 засідання житлової комісії ЦАМО та ГШ ЗС України ОСОБА_1 було відмовлено у зарахуванні на квартирний облік до житлової комісії ЦАМО та ГШ ЗС України у гарнізоні м. Києва через штучне погіршення житлових умов після призначення для подальшого проходження служби у м. Києві.
Відповідно до Наказу Міністра оборони України від 02 липня 2007 року № 635 його звільнено з військової служби у зв`язку із скороченням штатів з правом носіння військової форми одягу.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі №2-87/10 від 18 березня 2010 року рішення житлової комісії ЦАМО та ГШ ЗС України від 13.06.2007 №3 стосовно відмови ОСОБА_1 у зарахуванні на квартирний облік визнано незаконним; зобов`язано Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України поставити ОСОБА_1 на облік на забезпечення житлом у м. Києві з 25 лютого 1992 року першочергово.
Однак, як зазначає позивач, до 20 квітня 2019 року Міністерство борони України не виконувало зазначене рішення суду, у зв`язку з чим, його права стосовно отримання квартири порушуються упродовж 27 років. З урахуванням цього просив суд стягнути з Міністерства оборони України 3476675,98 грн., з яких 1738187,99 грн. розмір грошової компенсації та 1738187,99 грн. розмір моральної шкоди.
У судовому засіданні судом було поставлено на обговорення питання про закриття провадження у справі, оскільки вона не підсудна даному суду.
Позивач у судовому засіданні проти закриття провадження у справі заперечував.
Представник відповідача у судовому засіданні проти закриття провадження у справі не заперечував.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Це означає, що право особи на звернення до суду не може бути обмеженим. Тобто, юрисдикція виникає там, де є спір про право. Предметом юрисдикції є суспільні відносини, які виникають у зв`язку з вирішенням спору. Поняття юрисдикції безпосередньо пов`язано з процесуальним законодавством.
Реалізуючи дискрецію при визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України, установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктами 1, 2 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Частиною четвертою статті 5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Частиною четвертою статті 19 КАС України установлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Відповідно до частин першої та четвертої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службовою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Наведені норми права прямо передбачають, що військова служба належить до служби публічної.
У постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 712/5476/19 (провадження № 14-62цс20) Велика Палата Верховного Суду для забезпечення єдності судової практики щодо визначення юрисдикції суду з розгляду спорів про оскарження відмови у забезпеченні жилим приміщенням або у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей і про зобов`язання надати такі приміщення чи компенсацію відступила від висновку, сформульованого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від18 квітня 2018 року у справі № 806/104/16 за позовом особи, звільненої з військової служби, до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Житомира, житлової комісії військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій відповідачів з відмови у забезпеченні жилим приміщенням або грошовою компенсацією за належне для отримання жиле приміщення та про зобов`язання відповідачів надати позивачеві житлове приміщення або виплатити належну грошову компенсацію, щодо необхідності розгляду таких спорів за правилами цивільного судочинства, вказавши, що зазначені спори належать до юрисдикції адміністративних судів, оскільки стосуються проходження публічної (військової) служби, у зв`язку з якою держава передбачила відповідні соціальні гарантії (пільги), а також призначення та надання таких гарантій (пільг).
Зважаючи на наведене, оскільки спір у даній справі стосується проходження публічної (військової) служби, з якою держава передбачила відповідні соціальні гарантії (пільги), а саме стягненням грошових коштів з Міністерства оборони України, як вважає позивач, у зв`язку тривалим порушенням останнім його права стосовно отримання квартири, правовідносини, що виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, а тому спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
З огляду на наведене, враховуючи, що даний спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, провадження у справі підлягає закриттю.
Керуючись статтями 255, 256, 268, 272 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Закрити провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України про стягнення грошових коштів.
Роз`яснити позивачу право на звернення до Окружного адміністративного суду м. Києва.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І.А. Усатова