ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2113/22 Справа № 211/2764/21 Суддя у 1-й інстанції - Середня Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м.Кривий Ріг

Справа № 211/2764/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.,

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.,

секретар судового засідання: Кислиця І.В.

сторони:

боржник: ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: держаний виконавець Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Стицька Ольга Сергіївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 грудня 2021 року, яка постановлена суддею Середньою Н.Г. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 06 грудня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Стицької Ольги Сергіївни у ненаданні постанови про відкриття виконавчого провадження неправомірною, просив визнати бездіяльність державного виконавця та скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 54721721 та ВП № 64914016.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що на початку лютого 2021 року йому повідомили про арешт його рахунків, який накладений постановою державного виконавця.

10.03.2021 року позивач звернувся до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про надання постанови про відкриття виконавчого провадження та наданням пояснень, чому постанова не була направлена йому рекомендованим листом з повідомленням. Проте, заява залишилась без відповіді.

Вважає дії державного виконавця Стицькової О.С. незаконними, оскільки вона виконує виконавчі дії поза межами строків, зазначених в Законі України «Про виконавче провадження». Так, постанова повинна бути направлена йому рекомендованим листом з повідомленням, однак цього не було зроблено.

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 грудня 2021 року скаргу ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано бездіяльність державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Стицької Ольги Сергіївни - неправомірною.

Скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження у ВП № 54721721 та постанову про відкриття виконавчого провадження у ВП № 64914016.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що виконавчі провадження були відкриті з дотриманням вимог ЗУ «Про виконавче провадження».

Зазначає, що факт того, що державним виконавцем не було доведено направлення постанов про відкриття виконавчого провадження № 54721721 та 64914016 не є виключною підставою для скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, посилаючись на Постанову Верховного Суду № 756/9582/14-ц від 24.02.2021 року.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази надсилання скарги до відділу, враховуючи цю обставину, суд першої інстанції повинен був повернути скаргу заявнику.

Крім того, заявник не клопотав перед судом про поновлення строку на оскарження вищевказаних постанов, у зв`язку з чим, на думку відділу, ОСОБА_1 пропустив строки на їх оскарження.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 15 вересня 2017 року постановою державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Коваль Анною Леонідівною відкрито виконавче провадження № 54721721 з виконання судового наказу № 211/1096/17, виданого 13.03.2017 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» боргу в сумі 12 790,64 грн. (а.с. 34).

Вищевказана постанова про відкриття виконавчого провадження № 54721721 за № 33424 від 15.09.2017 року направлена сторонам виконавчого провадження (а.с.92).

23 березня 2021 року постановою державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Стицьковою Ольгою Сергіївною відкрито виконавче провадження № 64914016 з виконання виконавчого листа № 211/42/15-ц виданого 16.03.2015 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» боргу в сумі 3 860,10 грн. (а.с. 19).

27.10.2021 року постановою державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Стицьковою Ольгою Сергіївною виконавче провадження № 64914016 з виконання виконавчого листа № 211/42/15-ц було закінчено, оскільки встановлено фактичне виконання рішення. Боржником сплачено борг у повному обсязі (а.с.83), яка направлена за № 21800 від 23.03.2021 року сторонам виконавчого провадження (а.с 94.).

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 , суд першої виходив з доведеності заявлених вимог, посилався на відсутність в матеріалах справи доказів направлення на адресу боржника спірних постанов рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Відповідно до ст.451 ЦПК України у разі встановлення обгрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу ДВС усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Тобто, на суд покладено обов`язок своєчасно та об`єктивно розглянути заявлені вимоги, навести мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався, при вирішенні цих вимог.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

В матеріалах справи відсутні письмові докази про те, що постанови про відкриття виконавчих проваджень № 64914016 та № 54721721 направлялись боржникові на його адресу рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд повинен був повернути скаргу боржникові з тих підстав, що у справі відсутні докази направлення ним на адресу відділу скарги, посилаючись на ст. 183 ЦПК України, колегія суддів не бере до уваги, з огляду на наступне.

У розділі VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачено можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця.

Скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбачених положеннями ЦПК України, та містити відомості, зазначені у ч. 4 ст. 74 Закону «Про виконавче провадження».

Вимоги ч. 2 ст. 183 розділу 2 «Заяви з процесуальних питань» ЦПК України не регулюють спірні процесуальні правовідносини, тому не підлягають застосуванню у цій справі, оскільки вказана норма процесуального права поширюється виключно на заяви (клопотання, заперечення), подані до суду без дотримання вимог частин 1 або 2 цієї статті.

Верховний Суд у постанові від 27 січня 2021 року у справі № 569/13154/20 (провадження № 61-15520св20) звертає увагу на те, що відповідно до розділу VII ЦПК України судовий контроль за виконанням судових рішень це окремий вид судового провадження, який передбачає окремий процесуальний режим розгляду справи. Дії щодо направлення процесуальних документів вчиняє суд.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 пропустив строки на оскарження постанов, колегія суддів не бере до уваги, оскільки положеннями статті 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Положення наведених статей дають підстави для висновку, що до суду можуть бути оскаржені не тільки дії державного виконавця, а й бездіяльність.

Як вбачається з скарги, ОСОБА_1 просив визнати бездіяльність державного виконавця неправомірною та скасувати постанови.

Бездіяльність, на відміну від дії, має триваючий характер та існує до часу початку дій, які свідчать про припинення бездіяльності. Триваюче правопорушення передбачає перебування у стані безперервного тривалого невчинення особою певних дій (бездіяльності), у зв`язку із чим неправомірна бездіяльність може бути оскаржена у продовж усього часу її перебігу.

Аналогічного висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 22.12.2021 року у справі № 760/19348/20, від 23 жовтня 2019 року у справі № 127/2-2177/2005 (провадження № 61-38328св18) та від 08 липня 2020 року у справі № 589/6044/13 (провадження № 61-35606св18).

Посилаючись на Постанову Верховного Суду № 756/9582/14-ц від 24.02.2021 року, та вказуючи факт того, що державним виконавцем не було доведено направлення постанов про відкриття виконавчого провадження № 54721721 та 64914016 не є виключною підставою для скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, є вільним трактуванням Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)вищевказаної постанови.

Колегія суддів наголошує, що в цій же постанові також зазначено, що сам по собі супровідний лист до постанови про відкриття виконавчого провадження із зазначенням адреси боржника не є належним доказом на підтвердження факту надсилання такої постанови боржнику та дотримання державним виконавцем порядку направлення постанов. Неповідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження свідчить про обмеження його права на добровільне виконання рішення суду.

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала є обґрунтованою, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними у зв`язку з чим вона повинна бути залишена без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) залишити без задоволення.

Ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 лютого 2022 року.

Головуючий:

Судді: