Справа 431/4464/18
Провадження 4-с/431/4/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

судді Олійник С.В.,

секретаря Яковенко А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Старобільського районного суду Луганської області скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» на дії приватного виконавця виконавчого округу Луганської області Лиманського Владислава Юрійовича,

встановив:

25.01.2022 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» звернулося до Старобільського районного суду Луганської області зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Луганської області Лиманського Владислава Юрійовича.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що 05.11.2018 року ухвалено рішення Старобільським районним судом Луганської області за позовом АБ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. На виконання вказаного рішення 30.01.2019 року був виданий виконавчий лист №437/19-вих на боржника ОСОБА_1 про стягнення на користь АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованості за кредитним договором в розмірі 132588, 90 грн. та судового збору в розмірі 994,40 грн. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання зазначений - до 07.12.2021 року. Вказаний виконавчий лист із заявою №525/1038/2021 від 03.12.2021 року про відкриття виконавчого провадження було направлено поштою 07.12.2021 року для примусового виконання приватному виконавцю Лиманському В.Ю. Повідомленням від 10.12.2021 року №02-01/15836 про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання приватним виконавцем Лиманським В.Ю. повернуто вказаний виконавчий документ стягувану на підставі п.2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження». Стягувач вважає такі дії приватного виконавця незаконними, а повідомлення таким, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного. Строк пред`явлення виконавчого листа - до 07.12.2021 року, в той час як заява про відкриття провадження разом із виконавчим листом була направлена приватному виконавцю поштою 07.12.2021 року, тобто з повним дотриманням строків пред`явлення виконавчого документу до виконання. Однак, в порушення Закону приватний виконавець виніс повідомлення від 10.12.2021 року №02-01/15836 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Щодо строків подання даної скарги стягувач просить суд взяти до уваги наступні обставини. Повідомлення приватного виконавця що оскаржується, виходячи з вхідного штампу банку та програмного комплексу реєстрації внутрішньобанківських документів та кореспонденції отримано та зареєстровано банком 30.12.2021 року за вхідним №09/130897. Однак, виходячи з трек-номеру на поштовому конверті приватного виконавця, в якому надійшло повідомлення що оскаржується, за даними сайту поштового оператора вбачається, що дане відправлення було вручене скаржнику 14.12.2021 року. Даний факт став відомий представнику банку лише після виходу з відпустки в якій перебував з 23.12.2021 по 18.01.2022 року, після чого невідкладно було підготовлено скаргу та 20.01.2022 року направлено до суду.

Враховуючи вищезазначене, скаржник просить суд поновити АБ «УКРГАЗБАНК» строк для оскарження дій приватного виконавця Лиманського В.Ю. при винесені повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання; визнати дії приватного виконавця Лиманського В.Ю. незаконними та скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання; зобов`язати приватного виконавця Лиманського В.Ю. прийняти до розгляду та вирішити питання про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача №525/1038/2021 від 03.12.2021 року про відкриття виконавчого провадження з виконавчим листом №437/19- вих, який видано 30 січня 2019 року на боржника ОСОБА_1 про стягнення на користь АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованості за кредитним договором в розмірі 132588.90 грн. та судового збору в розмірі 994,40 грн.

Представник скаржника АБ «УКРГАЗБАНК» Легезін О.Г. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, вимоги зазначені в скарзі підтримує та просить їх задовільнити.

Приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Лиманський В.Ю. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд скарги за його відсутності до суду не надходило.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд скарги за його відсутності до суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувана, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд вивчивши матеріали справи, розглянувши подані документи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 05.11.2018 року за позовом АБ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за кредитним договором.

30.01.2019 року виданий виконавчий лист №437/19-вих на боржника ОСОБА_1 про стягнення на користь АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованості за кредитним договором в розмірі 132588, 90 грн. та судового збору в розмірі 994,40 грн.

Строк пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання зазначений в ньому - до 07.12.2021 року.

АБ «УКРГАЗБАНК» вказаний виконавчий лист із заявою №525/1038/2021 від 03.12.2021 року про відкриття виконавчого провадження 07.12.2021 року направлений для примусового виконання приватному виконавцю Лиманському В.Ю.

Повідомленням від 10.12.2021 року №02-01/15836 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання приватним виконавцем Лиманським В.Ю. повернуто вказаний виконавчий документ стягувачу на підставі п.2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Повідомлення приватного виконавця що оскаржується, виходячи з вхідного штампу банку та програмного комплексу реєстрації внутрішньобанківських документів та кореспонденції отримано та зареєстровано банком 30.12.2021 року за вхідним №09/130897.

Виходячи з трек-номеру на поштовому конверті приватного виконавця, в якому надійшло повідомлення що оскаржується, за даними сайту поштового оператора вбачається, що дане відправлення було вручене скаржнику 14.12.2021 року.

Згідно наказу про відпустку №813-в від 16.12.2021 року голови правління ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» Легезіну О.Г. надано відпустку з 23.12.2021 року по 14.01.2022 року та з

15.01.2022 року по 18.01.2022 року.

Згідно наказу №813-в від 16.12.2021 року Голови правління ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань шляхом включення відомостей про осіб, які можуть вчиняти дії від імені АБ «УКРГАЗБАНК» без окремого доручення шляхом самопредставництва з усіма правами учасників справ, включено Легезіна О.Г. начальника юридичного відділу Східної регіональної дирекції, Пирогова О.А. юриста юридичного відділу Східної регіональної дирекції.

Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань підтверджується право осіб, які можуть вчиняти дії від імені АБ «УКРГАЗБАНК» без довіреності.

Згідно п.1.7 посадової інструкції начальника юридичного відділу Східної регіональної дирекції АБ «УКРГАЗБАНК», на період тимчасової відсутності (відпустка, відрядження, лікарняний та ін.) начальник юридичного управління, його функції виконує юрист юридичного управління, а за його відсутності - особа, що виконує обов`язки, призначена у встановленому в банку порядку за поданням начальника юридичного відділу.

Відповідно до 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.1 ст. 449 ЦПК скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Частиною 2 ст. 126 ЦПК України передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6, скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду, їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами ЦПК.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин припущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного

процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

При цьому поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод право на справедливий суд передбачає і доступ до правосуддя і, зокрема гарантується тим, що суд має бути не заформалізованим, що знайшло своє відображення у рішеннях ЄСПЛ «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі» від 26 липня 2005 року, п. 62, «Воловік проти України» від 6 грудня 2007 року.

У Рішенні в справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03 ЄСПЛ зазначено: «Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. The United Kingdom від 21 лютого 1975 року, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі Guerin v/ France від 29 липня 1998 року). Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі Регеz de Rada Cavanilles v/ Spain від 28 жовтня 1998 року).

В постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі №755/8494/16-ц вказано про те, що відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" від 14 жовтня 2003 року. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип геs judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України".

В постанові Великої палати Верховного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 320/7888/16-ц вказано, що стосується дотримання процесуальних строків, то, слід вважати, що сторони повинні таких дотримуватись та пропуск таких, за загальним правилом, призводить до втрати права особою на вчинення певної процесуальної дії у даному випадку на подання скарги.

Враховуючи, що повідомлення від 10.12.2021 р. №02-01/15836 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання приватним виконавцем Лиманським В.Ю. повернуто, а поштовий конверт, в якому надійшло повідомлення що оскаржується, за даними з сайту поштового оператора було вручене 14.12.2021 року, що підтверджується з трек-номеру на ньому № 705, отриманого за довіреністю, а також ту обставину, що наказом про відпустку голови правління ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» крім Легезіна О.Г., є юрист юридичного відділу Східної регіональної дирекції Пирогов О.А., з урахуванням п.1.7 посадової інструкції начальника юридичного відділу Східної регіональної дирекції АБ «УКРГАЗБАНК», якою визначено, що на період тимчасової відсутності (відпустка, відрядження, лікарняний та ін.) начальника юридичного управління, його функції виконує юрист юридичного управління, а за його відсутності - особа, що виконує обов`язки, призначена у встановленому в банку порядку за поданням начальника юридичного відділу, суд дійшов до висновку, що вказана скарга подана із порушенням десятиденного строку, встановленого для звернення, тому повинна бути повернута скаржникові.

Посилання скаржника щодо отримання повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання банком за даними сайту поштового оператора було вручене скаржнику 30.12.2021 року та проведенням щодо цього службової перевірки банку, а також те, що представнику банку стало відомо лише після виходу з відпустки, в якій перебував з 23.12.2021 по 18.01.2022 року, з урахуванням даних сайту поштового оператора поштове відправлення було вручене скаржнику 14.12.2021 року і скаргу до Старобільського районного суду Луганської області спрямовано засобами поштового зв`язку лише 20 січня 2022 року, суд не приймає, оскільки подати скаргу на дії приватного виконавця мав повноваження згідно посадової інструкції юрист юридичного відділу Східної регіональної дирекції Пирогов О.А., а також особисто з 14.12.2021 року (дата отримання банком постанови приватного виконавця) по 22.12.2021року (дата останнього робочого дня перед відпусткою представника скаржника).

Тобто, з урахуванням положень ст. 449 ЦПК України, скаржник міг скористатися своїм правом на оскарження дій державного виконавця протягом десяти днів з дати коли він дізнався про своє порушене право, проте, зробив це лише 20 січня 2022 року, тобто після сплину десятиденного строку на оскарження.

Викладені скаржником причини пропуску строку звернення до суду, зокрема, що єдиний представник позивача Легезін О.Г., що здійснює супровід кредитного портфелю АБ «УКРГАЗБАНК» за кредитами в усіх судах Донецької та Луганської областях в період з 23.12.2021 р. по 18.01.2022р. перебував у черговій відпустці з сімейних обставин в іншій країні, суд не визнає поважними причинами пропуску строку на звернення до суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що скарга ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» на дії приватного виконавця виконавчого округу Луганської області Лиманського В.Ю., подана із пропуском встановленого ст. 449 ЦПК України строку, викладені заявником причини пропуску строку звернення до суду із даною скаргою судом визнаються неповажними, а тому у відповідності до ч. 2ст. 126 ЦПК України скаргу слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.120,122,123,126,127,447,449,258,260,353 ЦПК України, суд, -

постановив:

Відмовити Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» в поновленні строку на оскарження дій приватного виконавця виконавчого округу Луганської області Лиманського В.Ю. при винесені повідомлення від 10.12.2021 року №02-01/15836 про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання.

Скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» на дії приватного виконавця виконавчого округу Луганської області Лиманського В.Ю. при винесені повідомлення від 10.12.2021 року №02-01/15836 про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд Луганської області або безпосередньо до апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.В. Олійник