Провадження №2/523/2011/22
У Х В А Л А

"16" лютого 2022 р. м. Одеса

Суворовський районний м. Одеси в складі:

головуючого - Кисельова В.К.,

при секреті судового засідання Дзюба Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою Одеської міської ради (м. Одеса, пл. Думська, 1) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Юридичний департамент Одеської міської ради (м. Одеса, вул. Черняховського, 6) про визнання спадщини відумерлою-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом Одеської міської ради (м. Одеса, пл. Думська, 1) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Юридичний департамент Одеської міської ради (м. Одеса, вул. Черняховського, 6) про визнання спадщини відумерлою.

Представник позивача надав до суду заяву про забезпечення позову:

1.Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкт нерухомого майна: 101.

2.Заборонити суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Заява мотивована тим, що 16.11.1998 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів видано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у рівних частках свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру АДРЕСА_4 .

15.12.1998 року вказане свідоцтво зареєстровано в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості під №298 пр - стр, 220 - рг 171. Тобто, з 15.12.1998 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у рівних частках стали власниками вищезазначеної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Спадкоємцем її частини квартири за адресою: АДРЕСА_3 , за заповітом став ОСОБА_3 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.08.2021 року № 271772530 на підставі свідоцтва про право па спадщину від 11.12.2018 року серія та номер: 2-221, виданого Суворовською державною нотаріальною конторою у м. Одесі, рішенням державного реєстратора від 11.12.2018 року № 44541931 зареєстровано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності: 29381365.

Тобто, починаючи з 11.12.2018 року ОСОБА_3 став одноосібним власником вказаної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , про що 29.01.2019 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено відповідний актовий запис № 1360 (свідоцтво серії: НОМЕР_1 ).

З свідоцтва про поховання від 31.01.2019 року № 026210 та договору-замовлення від 30.01.2019 року вбачається, що ОСОБА_3 похований 30.01.2019 року на Північному кладовищі у ряді №6 на ділянці N° 78, витрати за поховання (акт доброї волі відносно померлого) поніс ОСОБА_1 .

Ані заповіти, ані спадкові договори ОСОБА_3 за його життя не складались.

Згідно із Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 13.02.2019 року №55111151 за заявою ОСОБА_2 від 13.02.2019 року №300 Суворовською державною нотаріальною конторою у м. Одеса заведена спадкова справа № 124/2019 (номер у спадковому реєстрі 63753955) до майна померлого ОСОБА_3 .

З постанови Державного нотаріуса Суворовської нотаріальної контори у м. Одеса від 19.08.2019 року № 2209/02-31 вбачається, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_4 , та яка належить ОСОБА_3 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Підставами відмови стало те, що заявником не надані наступні документи: правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме на квартиру АДРЕСА_4 ; документи з органів реєстрації актів цивільного стану для доказів родинних відносин з померлим.

Станом на сьогодні відсутні рішення суду про встановлення факту родинних відносин чи/або факту спільного проживання ОСОБА_2 чи/або інших осіб з померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Наведені обставини дають підстави стверджувати, що у ОСОБА_3 відсутні спадкоємці як за заповітом, так і за законом, а отже квартира за адресою: АДРЕСА_3 рішенням суду має бути визнана відумерлою спадщиною.

Однак, під час чергового судового засідання стало відомо, що Комінтернівським районним судом Одеської області прийнято рішення по справі № 504/3485/21 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (вказані відповідачі померли) про визнання договору дійсним та визнання права власності, яким позов задоволено у повному обсязі.

Таким чином, на квартиру, шо є відумерлою, рішенням суду визнано право власності за іншою фізичною особо.

Отже, оскільки, на спірний об`єкт зареєстровано право власності на підстав рішення суду (ОМР будуть вжиті дії щодо вирішення питання оскарження вказаного рішення у апеляційному порядку) є підстави вважати, що відносно нього може бути укладено незаконний правочин щодо його відчуження, передана у користування третім особам тощо та внаслідок таких дій стане неможливим або утрудненим виконання рішення по даній справі, вважаємо за необхідне вжити заходи забезпечення позову.

З метою запобігання відчуженню спірного об`єкту, а також розпорядження даним об`єктом нерухомого майна чи об`єднання тобто створення нових об`єктів нерухомого майна за час розгляду справи у суді унеможливить відновлення прав позивача, у разі прийняття рішення суду на користь Одеської міської ради, а відтак це може стати наслідком звернення з аналогічним позовом до нового (або нових) власників нерухомого майна.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, якщо воно буде прийнято на користь територіальної громади м. Одеси, а також призвести до порушення прав третіх осіб, на користь яких можуть бути відчужені вищезазначені об`єкти.

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Заява розглядається в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України, без виклику сторін.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне забезпечити позов та приходить до висновку про задоволення заяви.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись ст.152, 153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою Одеської міської ради (м. Одеса, пл. Думська, 1) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Юридичний департамент Одеської міської ради (м. Одеса, вул. Черняховського, 6) про визнання спадщини відумерлою задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкт нерухомого майна: 101.

Заборонити суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу суду до Одеського апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: