Справа № 683/3715/21
10 лютого 2022 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої - судді Бондарчук Л.А.
секретаря Васічевої О.В.
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №683/3715/21, 2/683/290/2022 за позовом Кредитної спілки «СуперКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитної лінії,
Представник КС «СуперКредит» в судове засідання не з`явився, при подачі позову, в заяві зазначив, що просить справу розглядати у відсутності представника позивача, позов підтримує, просить задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 лютого 2022 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що 17 січня 2020 року між КС «СуперКредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №СК5/002/20/5/04СЗ.
Відповідно до п.3.1 кредитного договору сторони погодили, що кредит надається позичальнику у національній валюті України після підписання даного договору готівкою в касі кредитодавця або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням позичальника або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок позичальника.
Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом за процентною ставкою 84 % річних (п. 3.2, 3.3 Договору).
Згідно з п.3.7 договору прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів.
Відповідно до п.5.1 кредитного договору, договір набуває чинності з моменту його укладення і діє 18 місяці до 17 липня 2021 року.
КС «СуперКредит» виконала умови договору та надала відповідачу кредит у сумі 5000 грн, а останній його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером від 17 січня 2020 року.
Разом з тим, ОСОБА_1 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з повернення грошових коштів, внаслідок чого станом на 24 листопада 2021 року утворилась заборгованість, з якої 4715 грн 35 коп. - заборгованості по тілу кредиту, 6804 грн заборгованості по процентам за період з 08.03.2020 року по 24.11.2021 року.
Оскільки заборгованість відповідача по тілу кредиту та відсотках підтверджується наданим позивачем розрахунком, який суд визнає належним та допустимим доказом, тому вимоги позивача про стягнення 4715 грн 35 коп. - заборгованості по тілу кредиту, 6804 грн заборгованості по процентам за період з 08.03.2020 року по 24.11.2021 року є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.
Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором.
Враховуючи зазначене, 3% річних, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором.
Викладене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року справа № 6-2129цс16.
Оскільки вимоги позивача доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі, враховуючи, що відповідачем допущено прострочення виконання зобов`язання, тому з нього на користь позивача слід стягнути також 661 грн 20 коп. інфляційних втрат на прострочене тіло кредиту за період з 08.03.2020 року по 31.10.2021 року, 243 грн 3% річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 08.03.2020 року по 24.11.2021 року, 350 грн 64 коп. - 3% річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 08.03.2020 року по 24.11.2021 року.
Також, відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 4370 грн судових витрат (2100 грн сплачених за надання правничої допомоги + 2270 грн сплаченого судового збору) .
Керуючись ст.12, 13, 81, 141, 280-283 ЦПК України, суд
Позов кредитної спілки «СуперКредит» задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «СуперКредит» 4370 грн судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Суддя: