Справа № 744/114/22
Провадження по справі № 2/744/85/2022

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Семенівка 14 лютого 2022 року

Суддя Семенівського районного суду Чернігівської області Смага С. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Семенівського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 6 «Сонечко» комбінованого типу Семенівської міської ради Чернігівської області, Відділу освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди; третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачем, ОСОБА_1 , подано до Семенівського районного суду Чернігівської області позовну заяву до відповідачів, Семенівського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 6 «Сонечко» комбінованого типу Семенівської міської ради Чернігівської області, Відділу освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, у якій позивач просить: «визнати незаконним і скасувати пункт 1 наказу Семенівського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 6 «Сонечко» комбінованого типу Семенівської міської ради Чернігівської області від 05 листопада 2021 року № 91 щодо відсторонення її від роботи, поновивши трудові правовідносини між нею та Семенівським закладом дошкільної освіти (ясла-садок) № 6 «Сонечко» комбінованого типу Семенівської міської ради Чернігівської області щодо роботи на посаді машиніста з прання та ремонту спецодягу (білизни) з повним обсягом її трудових прав; стягнути з Відділу освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 08 листопада 2021 року по день ухвалення судового рішення по суті спору; стягнути з Відділу освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області на її користь грошові кошти у відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень; стягнути з відповідачів на її користь судові витрати; рішення в частині поновлення трудових правовідносин між нею та Семенівським закладом дошкільної освіти (ясла-садок) № 6 «Сонечко» комбінованого типу Семенівської міської ради Чернігівської області щодо роботи на посаді машиніста з прання та ремонту спецодягу (білизни) з повним обсягом її трудових прав допустити до негайного виконання; рішення в частині стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу допустити до негайного виконання, але не більше ніж за один місяць; справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Із цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року, «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Також за правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

При вирішенні інших трудових спорів підлягає сплаті судовий збір за ставками, визначеними у підпунктах 1, 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір".

За змістом позовної заяви та наведених позивачем мотивів останньою оспорюється наказ роботодавця в частині відсторонення позивача від роботи та фактично порушується питання про допуск до роботи, оскільки позивач не звільнена, а лише відсторонена. Наказ про відсторонення позивача від роботи не є тотожним наказу про звільнення з роботи, а тому не дає їй підстав для звільнення від сплати судового збору за цю позовну вимогу.

Відповідно до Постанови Верховного Суду в справі № 728/2955/18 від 10 січня 2019 року, починаючи з 1 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Також позивачем не сплачено судовий збір за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди, яка є позовною вимогою майнового характеру.

У зв`язку з цим, позивачу необхідно сплатити судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру, а саме про скасування наказу про відсторонення від роботи, та за позовну вимогу майнового характеру, а саме про відшкодування моральної шкоди.

Однак до позовної заяви оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, позивачем не додано.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок; за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем встановлюється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (12 405 (дванадцять тисяч чотириста п`ять) гривень 00 копійок). Таким чином, загальна сума судового збору, яка підлягає сплаті позивачем за подання позову становить 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 копійок.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У відповідності до ч. 3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного подання її до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене та вимоги чинного законодавства, суддя приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 повинна бути залишена без руху із наданням строку на усунення вищевказаного недоліку протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Семенівського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 6 «Сонечко» комбінованого типу Семенівської міської ради Чернігівської області, Відділу освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди; третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , - залишити без руху.

Повідомити позивача ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені недоліки у позовній заяві в десятиденний строк з дня отримання ухвали, шляхом надання суду оригіналу квитанції про сплату судового збору або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С. В. Смага