Провадження № 2-д/638/71/21
УХВАЛА

Іменем України

15 лютого 2022 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Невеніцина Є.В.,

за участю секретаря Суркової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові матеріали доручення Польського суду про вручення судових документів ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться доручення Польського суду про вручення судових документів ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали доручення, приходить до висновку, що доручення підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 500 ЦПК України суди України виконують доручення іноземних судів про надання правової допомоги щодо вручення викликів до суду чи інших документів, допиту сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, переданих їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - дипломатичними каналами.

Згідно з ч. 6 ст. 500 ЦПК України, у разі якщо немає можливості виконати доручення іноземного суду, суд України у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або якщо міжнародний договір не укладено дипломатичними каналами, повертає таке доручення іноземному суду без виконання із зазначенням причин та подає відповідні документи, що це підтверджують.

За положенням ч. 1 ст. 501 ЦПК України, доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів виконується у судовому засіданні або уповноваженим працівником суду за місцем проживання (перебування, місцем роботи) фізичної особи чи місцезнаходженням юридичної особи.

Частиною 6 статті 501 ЦПК України визначено, що у разі неявки до суду без поважних причин особи, яку належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, у якому мають бути вручені виклик до суду чи інші документи за дорученням іноземного суду, такі документи вважаються врученими.

Відповідно до ч. 7 ст. 501 ЦПК України, доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів вважається виконаним у день, коли особа або її представник отримали такі документи чи відмовилися від їх отримання або якщо така особа чи її представник, яких належним чином повідомлено про дату, день, час та місце судового засідання, на якому має бути вручено виклик до суду чи інші документи, без поважних причин не з`явилися до суду, у день такого судового засідання.

Згідно з ч. 8 ст. 501 ЦПК України, виконання доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів підтверджується протоколом судового засідання, у якому зазначаються заяви чи повідомлення, зроблені особами у зв`язку з отриманням документів, а також підтвердженням про повідомлення особи про необхідність явки до суду для отримання документів та іншими документами, складеними чи отриманими під час виконання доручення, що засвідчуються підписом судді та скріплюються гербовою печаткою.

При цьому, суд враховує положення пункту 3.7. Розділу ІІІ «Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень», затвердженої спільним Наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року № 1092/5/54, якими передбачено, що у разі неможливості виконання іноземного доручення суд України через Головне управління юстиції повертає доручення Мін`юсту без виконання із зазначенням причин, що перешкоджають його виконанню. Суд України також додає відповідні підтвердні документи, зокрема, у разі невиконання у зв`язку з неявкою особи до суду - копії документів (судових повісток, повідомлень, розписок) на підтвердження того, що особу принаймні двічі було запрошено до суду України у порядку, установленому законодавством України, та у разі фактичної відсутності даної особи за зазначеною адресою.

У разі невиконання іноземного доручення про вручення документів суд України заповнює формуляр, що надійшов разом з дорученням, або складає підтвердження про вручення документів, зазначивши також причини невиконання.

ОСОБА_2 про час та місце розгляду доручення повідомлявся шляхом направлення останньому засобами поштового зв`язку повідомлення за адресою: АДРЕСА_1 . Однак останній до суду не з`явився, причин неявки не повідомив. Так, до суду повернулась судова повістка про виклик до суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Також, 04.12.21 року ОСОБА_3 особисто отримано повідомлення про виклик до суду, про що свідчить зворотне поштове повідомлення.

За вказаних обставин, враховуючи неможливість фактичного вручення зазначених в дорученні документів, суд вважає, що матеріали вказаного судового доручення слід повернути до Східного міжрегіонального управляння юстиції (м. Харків) без виконання, у зв`язку неможливістю виконання даного доручення, з наданням відповідних підтвердних документів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.260, 261, 353, 500, 501 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали доручення Польського суду про вручення судових документів ОСОБА_1 - повернути без виконання до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), у зв`язку з неможливістю виконання даного доручення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.В.Невеніцин