Справа № 944/4392/21
Провадження №2/944/367/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

07.02.2022 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Швед Н.П.

з участю секретаря Василиці Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», з участю третьої особи Приватного нотаріуса Обухівського районного територіального округу Київської області Головкіної Я.В., Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», з участю третьої особи Приватного нотаріуса Обухівського районного територіального округу Київської області Головкіної Я.В., Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що постановою старшого державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Котом П.В. 07.05.2021 року відкрито виконавче провадження ВП №65327010 про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» заборгованість в розмірі 58 834грн та витрат за вчинення виконавчого напису в розмірі 800 грн.

Підставою для відкриття виконавчого провадження був виконавчий напис, виданий 05.04.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., відповідно до якого з ОСОБА_1 стягнено заборгованість в розмірі 58 834грн та витрати за вчинення виконавчого напису в розмірі 800 грн.

У виконавчому написі зазначено, що на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Підставою для вчинення виконавчого напису нотаріуса є звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін». Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Веллфін» та ним було укладено договір позики №441004 від 26.04.2018 р., де позика була надана за допомогою Веб-сайту позикодавця.

Вважає, що виконавчий напис є незаконним і такий, що не підлягає виконанню, оскільки на час звернення із заявою про вчинення виконавчого напису сума заборгованість не була безспірною. Так стягувачем було значно завищену суму вимог, які були пред`явлені позивачу, зокрема сума боргу на яку нараховувалися пеня.

Згідно з розрахунком наданим у виконавчому написі від 05.04.2021 року зазначається прострочена заборгованість в сумі 2500 гривень, прострочена заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом становить 56 334 гривні, однак не зазначається згідно яких відсотків нарахована заборгованість. Тобто нарахована сума є однознано завищеною, оскільки в 23,5 раз перевищує саму суму позики.

У Договорі позики №441004 від 26.04.2018 р. в п.5.1. передбачено, що усі спори та непорозуміння/розбіжності щодо укладення, виконання, розірвання, зміни, визнання недійсним повністю або частково, а також з будь-яких інших питань, що стосуються цього договору, підлягають врегулюванню шляхом переговорів.

Слід ззазначити, що від відповідача ТзОВ «Веллфін» йому жодного разу не надходили повідомлення з вимогою погасити борг, хоча адресу реєстрації з моменту дії договору позики №441004 від 26.04.2018 р. він не змінював. Такі дії свідчать про зумисне затягування часу заради того, аби нарахувати відсотки у максимальному розмірі, а тоді звернутись за стягненням боргу. Також нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевірила реальність нарахованої суми боргу.

Крім цього, нотаріус при вчиненні виконавчого напису від 05.04.2021р. всюди зазначає «Кредитний договір», в той час, як вірна назва договору «Договір позики», що може свідчити про те, що у нотаріуса не було наявних необхідних документів для вчинення виконавчого напису, і такий вчинений зі слів заявника.

Тобто, при вчиненні виконавчого напису від 05.04.2021 року про стягнення з нього на користь ТзОВ «Веллфін» 58 834грн нотаріус порушила правила вчинення нотаріальної дії, оскільки нею не було перевірено безспірність вказаної заборгованості. Нотаріус не повідомляла його про те, що до неї звернулися із заявою про вчинення виконавчого напису, що створює ситуацію коли боржник не міг жодним чином заперечувати проти незаконно нарахованих сум і відповідно нотаріус не повинна вчиняти виконавчий напис оскільки нею не була перевірена безспірність вимог відповідача.

Просить суд ухвалити рішення, на підставі якого визнати виконавчий напис, вчинений 05 квітня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного територіального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, що зареєстрований в реєстрі за №90472 про стягнення заборгованості за договором позики №441004 від 26.04.2018року, таким, що не підлягає виконанню.

Представник позивача адвокат Кирик Н.І. в судове засідання не з`явилася, на адресу суду скерувала клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань про відкладення судових засідань та відзиву на позовну заяву.

Як вбачається, з позовної заяви, юридична адреса відповідача ТзОВ «Веллфін»: вул.Героїв Севастополя, 48 м.Київ, 03061, саме на цю адресу були скеровані виклики в судове засідання.

Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом із повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

З матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності представника відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи та згідно ч.6 ст.128, ст.280 ЦПК України, постановити заочне рішення, проти чого не заперечує сторона позивач.

Представник третьої особи старший державний виконавець П.Кіт в судове засідання не з`явився, на адресу суду скерував клопотання, в якому просить розглядати справу проводити у його відсутності.

Третя особа приватний нотаріус Обухівського районного територіального округу Київської області Головкіна Я.В. в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоч належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи.

Згідно з ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 26.04.2018року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Веллфін» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №441004, за яким ТОВ «Веллфін» надало ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 2500 грн, строком до 11 травня 2018 року, розмір основних відсотків: 1,8 % від суми позики, але не менше ніж 50 грн, за перший день користування позикою та 1,8 % від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики.

Пунктом 1.5.2. договору передбачено, що у разі, якщо позичальник не повернув суму позики у строк встановлений п. 1.3. договору, нарахування процентів, встановлених п. 1.5.1 договору, проводиться за фактичну кількість календарних днів користування позикою та до дня повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення. Крім того, додатково до основних процентів, на вимогу позикодавця, доведену до позичальника шляхом розміщення відповідного повідомлення у особистому кабінеті, позичальник зобов`язаний сплатити 2% від суми позики за кожен день прострочення.

Позичальник зобов`язувався своєчасно повернути позику, проценти за користування позикою в порядку, визначеному договором (п. 2.2.2.2 договору).

Договір позики №441004 від 26 квітня 2018 року укладався в електронній формі шляхом накладення електронного підпису позичальника та кредитодавця. Загальний строк позовної давності за договором 3 роки.

Отже, судом встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір, що також підтверджується матеріалами справи.

05 квітня 2021 року ТОВ «Веллфін» звернулось до приватного нотаріуса Обухівського районного територіального округу Київської області Головкіної Я.В. із заявою про вчинення виконавчого напису.

05 квітня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного територіального округу Київської області Головкіною Я.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №90472, яким стягнуто заборгованість з боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №4411004 від 26 квітня 2018 року, укладеним з ТОВ «Веллфін», за період з 28 грудня 2017 року по 01 березня 2020 року в розмірі 58 834 грн, з яких: 2500 грн - заборгованість за сумою кредиту, 56 334 грн - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, а також стягнуто плату за вчинення виконавчого напису - 800 грн. Виконавчий напис вчинено згідно ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та на підставі переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

На підставі виконавчого напису №90472, виданого 05 квітня 2021року, старшим держаним виконавцем Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Котом П.В. було відкрито виконавче провадження №65327010.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п.1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а)оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б)оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в)засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г)оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ)довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Встановлені у цій справі обставини свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі №172/1652/18.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019року у справі №916/3006/17).

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18).

Матеріали справи відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення не містять.

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 серпня 2020 року справа №554/6777/17.

Враховуючи вищевикладене, виконавчий напис, вчинений 05 квітня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного територіального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, що зареєстрований в реєстрі за №90472 про стягнення заборгованості за договором позики №441004 від 26.04.2018року, слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Судові витрати слід слід стягнути відповідно до вимог ст.141 ЦПК України .

На підставі викладеного, керуючись ст.4, 7, 12, 13, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.110-112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», з участю третьої особи Приватного нотаріуса Обухівського районного територіального округу Київської області Головкіної Я.В., Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 05 квітня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного територіального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, що зареєстрований в реєстрі за №90472 про стягнення заборгованості за договором позики №441004 від 26.04.2018року, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» () на користь держави 454 грн судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлено в разі пропуску строку з інших причин.

Рішення виготовлене в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Позивач: ОСОБА_1 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН»

юридична адреса: вул.Героїв Севастополя, 48 м.Київ, 03061.

Третя особа: Приватний нотаріус Обухівського районного

територіального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна

юридична адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Яворівський районний відділ державної виконавчої служби

Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів)

юридична адреса: вул.Львівська, 2 м.Яворів Львівської області, 81000.

СУДДЯ Швед Н.П.