Справа № 559/397/22
Провадження № 2-з/559/14/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року місто Дубно Рівненська область

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В.,розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позову до суду,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою рівненська АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі із ОСОБА_2 , який рішенням Дубенського міськрайонного суду від 24 грудня 2019 року розірвано. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей.

23 червня 2006 року ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 23.06.2006 року було подаровано його матір`ю ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2 .

На даний момент заявниця разом з дітьми проживає у вказаній квартирі, іншого житлового приміщення у них не має. Колишній чоловік заявниці перебуває на заробітках у Швеції, проте як стало відомо заявниці, має намір продати зазначену квартиру та уже знайшов контрагента. Таким чином, існує загроза відчуження майна, яке є предметом спору між нею та ОСОБА_2 . Тому заява про забезпечення позову подається безпоседеньо до подання позовної про визнання права власності на частку майна в спільному майні подружжя.

У зв`язку із викладеним, просить накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою рівненська область, АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , так як невжиття такого заходу може істотно ускладнити або унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, за захистом яких заявниця має намір звернутися до суду.

Дослідивши заяву та додані матеріали, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно до ч. 2ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Під час вирішення питання про забезпечення позову по суті, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відтак, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі, в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі Договору дарування від 23 червня 2006 року.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову заявник вказує, що предметом позову є визнання права власності на частку в спільному майні подружжя, а саме квартири АДРЕСА_2 .

Зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що ОСОБА_2 , який є власником вказаної квартири, може її відчужити до завершення розгляду справи на користь третіх осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 вчиняються дії, спрямовані на відчуження квартири АДРЕСА_2 , саме лише посилання в заяві на те, що існують ризики такого відчуження не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки на даному етапі така заява належним чином не обґрунтована та не доведена.

Одночасно слід роз`яснити заявнику його право на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст.ст.149-150,152ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позову до суду відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Р.В. Ралець