Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07.02.2022 Справа №607/22359/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Свергун Т.В., представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 , просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь борг за договором позики в сумі 62 301,18 грн. Позов мотивовано тим, що 12 листопада 2020 року між ОСОБА_2 (Позивач) та ОСОБА_3 було укладено договір позики. Згідно умов укладеного договору Позивач позичив Відповідачу грошові кошти в сумі 55 387,00 грн строком до 30 листопада 2020 року. Станом на день подачі позовної заяви ОСОБА_3 борг не повернув та на звернення з проханням повернути гроші жодним чином не реагує. Крім того, відповідно до положень статті 625 ЦК України, Відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням понесених інфляційних втрат, які складають - 5 243,86 грн. та 3% річних нарахованих на суму боргу, які складають - 1 670,32 грн., а всього - 62 301,18 грн.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзиву на позов не надав. Зважаючи на відсутність заперечень представника позивача, суд постановив проводити заочний розгляд справи.

Розглянувши справу, судом встановлено такі обставини.

Відповідно до розписки від 12 листопада 2020 року ОСОБА_3 підтвердив, що 12.11.2020 року отримав від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 55 387,00 грн, які зобов`язується повернути до 30 листопада 2020 року.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Верховний Суд України, у постанові від 18 вересня 2013 року, справа № 6-63цс13, виклав правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Отже, дослідивши надану позивачем розписку, суд доходить переконання, що вона підтверджують факт укладення договору позики, відповідно до умов якого Позивач позичив Відповідачу грошові кошти в сумі 55 387,00 грн. строком до 30 листопада 2020 року.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статей 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із змісту статті 12,13 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 не надав будь яких доказів виконання своїх зобов`язань за договором позики повернення позичених грошей в сумі 55 387,00 грн, тому права позивача підлягають судовому захисту, шляхом стягнення вказаних грошових кошів з відповідача.

Також, на підставі статті 625 Цивільного процесуального кодексу України, інфляційні втрати за період з 30.11.2020 року по 01.12.2021 року, становлять 5728,91 грн. Позивач просить стягнути інфляційні втрати в меншому розмірі - в сумі 5243,86 грн. Тому, виходячи з принципу дизпозитивності (стаття 13 ЦПК України) інфляційні втрати слід стягнути в межах заявлених позовних вимог.

Крім того, до задоволення підлягає позов в частині стягнення 3% річних за період прострочення з 30.11.2020 року по 01.12.2021 року 367 днів, що становить 1670,32 грн.

В силу статті 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути сплачені позивачем 908 гривень судового збору та 7000 гривень витрат на правову допомогу.

Керуючись статтями керуючись ст.ст. 5, 19, 81, 141, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 525, 526, 530, 1046-1050 Цивільного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 борг за договором позики в сумі 55387 гривень, 5243,86 гривень інфляційних втрат та 1670,32 гривень - 3% річних, разом 62301 (шістдесят дві тисячі триста одну) гривню 18 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 7908 гривень судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів здати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 ., РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний тест рішення виготовлено 12 лютого 2022 року.

Головуючий суддяВ. М. Позняк