Єдиний унікальний номер справи 202/810/16-ц
Провадження №22-ц/824/638/2022
У Х В А Л А

10 лютого 2022 року Київський апеляційний суд у складі судді Журби С.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 про розірвання договору та визнання права власності та за зустрічним позовом третьої особи яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 22 вересня 2021 року позов задоволено частково. Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, 02.02.2022 року ОСОБА_1 направила апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ухвалити у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до вимог ст. 354 ЦПК Україниапеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апелянтом порушено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з посиланням на поважність причин його пропущення. В обґрунтування поважності причин пропуску строку апелянт зазначила, що у період з жовтня 2021 року по січень 2022 року перебувала на лікарняному, таким чином була позбавлена можливості подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк, відтак вважає, що строк на апеляційне оскарження рішення суду пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

У відповідності до положень ч. 3 та ч. 4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення встановлених законом строків, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване судове рішення було ухвалене 22 вересня 2021 року, проте апеляційна скарга направлена 02.02.2022 року, тобто з пропуском встановленого строку на апеляційне оскарження. У заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що внаслідок захворювання з жовтня 2021 року по січень 2022 року перебувала на лікарняному, на підтвердження зазначеного до апеляційної скарги додала копії листків непрацездатності.

З наданих апелянтом копій листків непрацездатності вбачається, що остання перебувала на амбулаторному режимі лікування, тобто не перебувала у лікувальному закладі цілодобово. Причин неможливості направити апеляційну скаргу в період перебування на лікарняному апелянт не навела. При цьому, апелянт також зазначає, що про наявність оскаржуваного рішення їй стало відомо лише у січні 2022 року з ЄДРСР. Однак, з матеріалів справи вбачається, що в провадженні Київського апеляційного суду перебуває апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 вересня 2021 року. Апеляційне провадження відкрито та призначено справу до розгляду. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 повідомлялася про відкриття апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою та про призначення справи до розгляду ще в грудні 2021 року. Таким чином, з вищевказаного вбачається, що про наявність оскаржуваного рішення апелянт дізналася раніше вказаної нею дати, тобто раніше січня 2022 року.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосереднього, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином апеляційний суд позбавлений можливості визнати причини пропуску строку поважними та поновити його.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням процесуальних строків (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»). Зважаючи на викладене, клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження не підлягає до задоволення, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням апелянту строку для зазначення підстав для поновлення такого строку.

Відповідно до положень ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України, яка передбачає залишення заяви/скарги без руху з наданням строку для усунення виявлених судом недоліків. Якщо у визначений судом строк недоліки заяви/скарги будуть виправлені, заява/скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник/апелянт не усуне недоліки заяви/скарги у строк, встановлений судом, заява/скарга вважається неподаною і повертається такій особі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 вересня 2021 року залишити без руху, надавши строк для усунення виявлених в ній недоліків протягом десяти календарних днівз дня отримання ухвали суду.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у випадку, якщо протягом десяти календарних днівз дня отримання ухвали суду не буде подано заяву із зазначенням підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження або вказані в ній підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.О. Журба