Справа № 136/2177/21
провадження № 2/136/467/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2022 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності по спадкуванню за законом на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (далі позивачі), звернулися з позовом до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області (далі відповідач), з вимогами:

- визнати за позивачами по 1/2 частці кожному право власності на житловий будинок - "А" (загальною площею - 87,6 кв.м., житловою площею 54,4 кв.м); веранду - "а", ґанок, господарську будівлю - "Б"; веранду - "б"; сарай - "В"; погріб - "п/В"; навіс - "в"; огорожу - "№1"; ворота - "№2"; хвіртку - "№3"; ворота - "№4"; криниця - "№5", що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачі обґрунтовують свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та житловий будинок із по господарськими спорудами, що розташований по в АДРЕСА_2 (на даний час - по АДРЕСА_1 ). Позивачі спадщину прийняли, подавши заяви відповідного змісту до нотаріальної контори. Інші спадкоємці відсутні. Утім у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок нотаріус відмовив, мотивуючи тим, що даний будинок належить до суспільної групи колгоспний двір, а тому належить його членам на праві спільної сумісної власності, тому встановити, яка частка зазначеного будинку належить покійному спадкодавцю нотаріусу не представляється можливим.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 25.11.2021 призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також, від нотаріальної контори було витребувано матеріали спадкової справи спадкодавця.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, однак канцелярією суду одержано заяву від представника відповідача, в якій він просив розгляд справи проводити без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

У судове засідання позивачі не з`явилися, однак у своїх заявах просили суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали та просили його задовольнити.

З огляду на те, що в підготовче судове засідання сторони не з`явились, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6). Після його смерті відкрилась спадщина. До складу спадкової маси увійшли земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та житловий будинок із по господарськими спорудами, що розташований по в АДРЕСА_2 (на даний час - по АДРЕСА_1 ). Позивачі спадщину прийняли у порядку та строки діючого законодавства. Інші спадкоємці відсутні. Постановою Липовецької державної нотаріальної контори від 11.08.2021 позивачам відмовлено у видачі на їх ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки даний будинок належить до колгоспного двору, а тому належить його членам на праві спільної сумісної власності, отож встановити, яка частка зазначеного будинку належить покійному спадкодавцю не представляється нотаріусу можливим. Такі обставини стали підставою для звернення позивачів до суду з метою захисту їх прав у судовому порядку.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 120 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

На підставі ст.ст. 121, 123 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р. володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.11.2005 №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Відповідно до п.п. "а" п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Із відомостей органу місцевого самоврядування, які відображені у довідці від 28.07.2021 за №806 встановлено, що станом на 15.04.1991 головою колгоспного двору вищевказаного житлового будинку був ОСОБА_3 . Інших членів колгоспного двору не було.

З матеріалів спадкової справи №134/2014 заведеної до майна померлого ОСОБА_3 , судом встановлено, що діти спадкодавця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , спадщину прийняли, про що надали заяви до нотаріальної контори відповідного змісту. Позивачі своїм правом на спадкування скористалися, будучи дітьми спадкодавця, отож спадкоємцями першої черги спадкування за законом. Утім оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку на вказане майно, що увійшло до складу спадкової маси позбавлені можливості за обставин, незалежних від їх волі.

Факт належності майна ОСОБА_3 у вигляді житлового будинку із по господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , підтверджується свідоцтвом № НОМЕР_1 про право приватної власності на домоволодіння від 06.03.1989 (а.с. 13), технічним паспортом на будинок, виданий КП "ВООБТІ" від 08.11.2021 (а.с. 14-16).

Згідно рішення Вахнівської сільської ради 3 сесії 7 скликання від 29.12.2015 "Про перейменування вулиць села Вахнівка та села Журава" перейменовано назву АДРЕСА_4 (а.с. 19).

Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами свідчать про те, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить до суспільної групи колгоспний двір.

Як зазначено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 Про судову практику у справах про спадкування у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням положень ч.1 ст. 15 та ст. 392 ЦК потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Аргументи, наведені позивачами щодо наявності підстав для задоволення позову є обґрунтованими.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявність порушених прав позивачів є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що ними обраний.

Крім цього, представник відповідача подав заяву про визнання позову.

У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 за №14 "Про судове рішення у цивільній справі").

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 19, 23, 7680, 141, 258259, 263265, 268, 273279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області (місцезнаходження: вул. Миру, буд. 42, смт Турбів, Вінницький р-н, Вінницька обл.; ) про визнання права власності по спадкуванню за законом на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частці кожному на житловий будинок - "А" (загальною площею - 87,6 кв.м., житловою площею 54,4 кв.м); веранду - "а", ґанок, господарську будівлю - "Б"; веранду - "б"; сарай - "В"; погріб - "п/В"; навіс - "в"; огорожу - "№1"; ворота - "№2"; хвіртку - "№3"; ворота - "№4"; криниця - "№5", що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО