Справа № 462/4698/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2022 року Залізничний районний суд міста Львові в складі головуючого судді Румілової Н.М., при секретарі Шиманській Я.І., за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Львівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 6.07.2021 року звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 10 березня 1951 року народний суд 6-ї дільниці Залізничного району м. Львова розглянув справу за позовом ОСОБА_4 про відновлення права власності на будинок. Цим рішенням ОСОБА_4 та його померлу дружину ОСОБА_5 визнано власниками будинку АДРЕСА_1 . 03 жовтня 1953 року її дід ОСОБА_4 отримав свідоцтво про право власності на будинок за адресою АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 її дід ОСОБА_4 помер. На момент смерті і на протязі всього життя з власниками будинку проживала її матір ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , та є донькою власників будинку. Таким чином її матір ОСОБА_6 прийняла спадщину, оскільки проживала з власниками на час їх смерті. 25 липня 1961 року її матір ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище ОСОБА_8 на ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась вона, проживала разом із своїми батьками за адресою АДРЕСА_1 . Її прізвище ОСОБА_9 у зв`язку з одруженням 28 травня 1988 року було змінено на ОСОБА_10 . ІНФОРМАЦІЯ_4 її матір ОСОБА_11 померла. З моменту народження на час смерті матері і до теперішнього часу вона постійно проживає в будинку за адресою АДРЕСА_1 .Вона вступила у фактичне управління та володіння спадковим майном після смерті матері. 12 листопада 2020 року вона отримала відмову нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно ОСОБА_11 , а саме на житловий будинок АДРЕСА_2 . Підставою для відмови є відсутність правостановлюючих документів на житловий будинок за АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_11 . Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого станом на 11.11.2020 року, виданого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», загальна площа будинку становить 45,1 кв.м, житлова - 28,3 кв.м. Просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_11 право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 45,1 кв.м, житловою - 28,3 кв.м.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причина неявки суду невідома.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити заявлені вимоги, додала, що позивачу нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини тому, що відсутні правовстановлюючі документи на ОСОБА_11 , однак остання постійно проживала у спірному будинку та прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4 . Також додала, що площа спірного будинку не змінилась, перебудова будинку не здійснювалась з часів його будівлі, тільки була встановлена каналізаційна система, встановлений санвузол.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив проти заявлених вимог, зазначив, що не достатньо доказів, що мати позивачки ОСОБА_11 проживала в будинку на час смерті свого батька ОСОБА_4 та прийняла спадщину. Позивачка фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_11 . Також зазначив, що хоча площа не змінилась, однак наявність санвузла свідчить про перепланування будинку.

Вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Судом встановлено, що 10 березня 1951 року народний суд 6-ї дільниці Залізничного району м. Львова розглянув справу за позовом ОСОБА_4 про відновлення права власності на будинок. Цим рішенням встановлено, що у 1930 році ОСОБА_4 купив ділянку землі та побудував з дружиною ОСОБА_5 будинок, який складається із кімнати та кухні, та розташований на АДРЕСА_1 . Позивач проживає у будинку з 1931 року, дружина померла у 1948 році. Судом постановлено визнати власниками будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та його померлу дружину ОСОБА_5 .

Як вбачається з копії свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на будівлю від 3 жовтня 1953 року, виданого Житловим Управлінням Львівського Міського відділу комунального господарства, посвідчено, що домоволодіння, що знаходиться у АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 на праві власності в ідеальній половині на підставі рішення народного суду 6- ї дільниці Залізничного району м. Львова, запис в реєстрі за №623.

Як вбачається з копії свідоцтва № НОМЕР_2 про право власності на будівлю від 3 жовтня 1953 року, виданого Житловим Управлінням Львівського Міського відділу комунального господарства, посвідчено, що домоволодіння, що знаходиться у АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 на праві власності в ідеальній половині на підставі рішення народного суду 6- ї дільниці Залізничного району м. Львова, запис в реєстрі за №623.

Таким чином, право власності на будинок, розташований на АДРЕСА_1 , визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частках, а саме по Ѕ частці кожному. Згідно довідки Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та Експертної оцінки» за №4061 від 16.10.2020 року, гаданої Приватному нотаріусу Думі Г.М. також підтверджується така реєстрація права власності на спірний будинок.

Як вбачається з листа Залізничної районної адміністрації за 32-вих-33983 від 23.04.2021 р. вул. Молодчого у м.Львові у 1957 році перейменована на АДРЕСА_1 . Згідно до розпорядження глави міської адміністрації від 31.08.1993 р. №979 «Про перейменування вулиць, площ, парків, скверів і озер у м.Львові» вул.Леваневського перейменована на вул.Г.Чечета.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується листом Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Залізничного району у м.Львові Західного міжрегіонального управління (м.Львів) МЮ України, в якому знаходиться актовий запис про смерть, складений на гр. ОСОБА_4 .

З архівної довідки Центрального державного історичного архіву України у м.Львові за №Г-60 від 26.03.2019 року вбачається, що ОСОБА_6 народжена 10 жовтня та хрещена 25 лютого 1936 року. Батько ОСОБА_12 , син ОСОБА_13 , народився у 1888 року, мати ОСОБА_14 , донька ОСОБА_15 , народилась у 1895р.

З Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 8 липня 2020 року за №4, вбачається, що 25 липня 1961 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище ОСОБА_8 на ОСОБА_9 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_16 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблений актовий запис № 4899 від 19 серпня 1963 року , батько ОСОБА_7 , мати ОСОБА_11 .

З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що позивач змінила своє прізвище ОСОБА_9 на прізвище ОСОБА_10 після укладення шлюбу 28 травня 1988 року з ОСОБА_17 , про що був зроблений актовий запис за № 1299 Палацом урочистих подій м.Львова.

ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що вбачається з копії свідоцтва про смерть, актовий запис за №1868 від 19 березня 1999 року, зроблений відділом РАГС Львівського міськвиконкому.

Відповідно до довідки Залізничної районної адміністрації за №1702 від 9.07.2020 року ОСОБА_11 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї матері ОСОБА_11 позивач звернулась до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Думі Г.М. 5 жовтня 2020 року, зазначивши в ній, що постійно проживала разом з померлою на день смерті за адресою АДРЕСА_2 та у відповідності до ст.524, 529, 548, 579 ЦК УССР як спадкоємець прийняла спадщину.

Листом за №170/02-14 від 12.11.2020 року нотаріусом повідомлено позивача про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_11 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_11 .

Відповідно до статті 416 Цивільного кодексу УРСР (в редакції від 1 лютого 1923 року, що діяв на час відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 ) допускається спадкоємство за законом і за заповітом згідно з нижченаведеними статтями в межах загальної вартості спадкового майна не більше 10000 золотих карбованців, з вирахуванням всіх боргів померлого.

Для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР в редакції від 27.12.1996 року, що діяв на час смерті ОСОБА_11 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ).

Однією з дій, що свідчать про прийняття спадщини є вступ в управління або володіння спадковим майном (пункт 1 частини 1 статті 549 ЦК УРСР в редакції від 27.12.1996 року). Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки безспірно встановлено, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є донькою ОСОБА_4 , та проживала у спірному будинку на час визнання права власності на будинок за ОСОБА_4 за рішенням суду 10 березня 1951 р. та на час смерті свого батька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тим самим прийняла спадщину. При цьому суд бере до уваги перед усім довідку з місця її реєстрації, яка підтверджує цей факт.

Суд вважає, що позивач також прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_11 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки постійно проживала разом з нею на момент її смерті і на протязі всього життя, та вступила у фактичне управління та володіння спадковим майном, не заявляла про відмову в прийняті спадщини та набула на нього права власності. При цьому суд також звертає увагу на те що за адресою АДРЕСА_2 відсутні самовільно збудовані об`єкти будівництва, площа будинку незмінна згідно до технічної характеристики. Згідно до технічного паспорту будинок складається з житлової кімнати, площею 28,3 кв.м, кухні, 9,1 кв. м, коридору - 4,8 кв.м, санвузол - 2,9 кв.м загальна площа будинку складає 45,1 кв.м, житлова 28, 3 кв.м. Суд вважає, що відсутні обставини, які б перешкоджали визначити за позивачем право власності на спірний будинок.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.2,10,11, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Львівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власностіна на садибний (індивідуальний)житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 45,1 кв.м, житловою - 28,3 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складений 11 лютого 2022 року.

Суддя: /підпис/ Н.М.Румілова

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н.М.Румілова