ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/514/22 Справа № 2-667/11 Суддя у 1-й інстанції - Боженко Л.В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Укрсиббанк до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2010 року Публічне акціонерне товариство Укрсиббанк звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги Банку мотивовані тим, що 15 січня

2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк»

та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту в іноземній валюті № 0 в розмірі 13 200,00 дол. США в порядку i на умовах, визначених договором. ОСОБА_2 не виконувала умови договору та станом на 31 травня 2010 року її заборгованість перед банком становила 13 606,06 дол. США, що за офiцiйним курсом Національного банку України еквiвалентно 107 908,63 грн, з яких: заборгованість за кредитом 12 901,33 дол. США, що еквiвалентно 102 244,33 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом 686,72 дол. США, що еквiвалентно 5 442,32 грн; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 6,83 дол. США, що еквiвалентно 54,13 грн; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом 21,18 дол. США, що еквiвалентно 167,85 грн.

На забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором від 15 січня 2008 року мiж банком та ОСОБА_5 укладено договір поруки, вiдповiдно до умов якого поручитель зобов`язалась перед кредитором вiдповiдати за невиконання позичальником всiх його зобов`язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору, в повному обсязі як існуючих на теперішній час, так i тих, що можуть виникнути у майбутньому. 15 січня 2008 року мiж банком та ОСОБА_1 укладено договiр поруки, вiдповiдно до умов якого поручитель зобов`язався перед кредитором вiдповiдати за невиконання позичальником всiх його зобов`язань в повному обсязі. Разом з цим, ні позичальник, ні поручителі своїх обов`язків за кредитним договором та договорами поруки не виконували.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 заборгованість по кредитному договору в сумі 107 908,63 грн та судовi витрати у розмiрi 1 199 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2012 року позов задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 107 908,63 грн.. В задоволені іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат між сторонами.

Додатковим рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2018 року доповнено другий абзац резолютивної частини рішення суду, та викладено його в наступній редакції: Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 107 908,63 грн, яка складається із заборгованості: за кредитом 12 901,33 дол. США, що еквівалентно 102 244,33 грн; процентами за користування кредитом 686,72 дол. США, що еквівалентно 5 442,32 грн; пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 6,83 дол. США, що еквівалентно 54,13 грн; пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом 21,18 дол. США, що еквівалентно 167,85 грн..

Задовольняючи частково позовні вимоги Банку, суд першої інстанції виходив з того, що зобов`язання за кредитним договором не виконуються, кредит за встановленим графіком не повертається, а тому кредитна заборгованість підлягає стягненню в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .. При цьому, відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_3 , суд виходив з того, що підписи у договорі поруки виконані не ОСОБА_3 , а іншою особою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати в частині стягнення заборгованості з нього та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що договір поруки він не укладав, а підпис, яким засвідчено договір, не є його підписом.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи встановлено, що 15 січня 2008 року між Акцiонерним комерцiйним iнновацiйним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 в iноземнiй валюті в розмiрi 13 200,00 доларів США в порядку i на умовах, визначених Договором.

Встановлено, що Позичальник не виконувала належним чином умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 13 606,06 доларів США, що в еквiваленті за офiцiйним курсом Нацiонального банку України складає 107 908,63 грн.

В обґрунтування своїх вимог щодо солідарного стягнення з відповідачів розміру заборгованості, позивачем надано копію договору поруки № 0/3, укладеного 15 січня 2008 року між позивачем та ОСОБА_1 , за яким поручитель зобов`язався перед Кредитором вiдповiдати за невиконання Позичальником усіх його зобов`язань перед Кредитором, що виникли з Кредитного договору, в повному обсягу як існуючих в теперiшнiй час, так i тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно ст. 627 ЦК України, та ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року у справі призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: 1. Чи виконано підпис у Договорі поруки № 0/3 від 15.01.2008 року, укладеному між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 в графах «Поручитель» в кінці першої і другої сторінки та «Поручитель» в п.6.3 власноручно ОСОБА_1 чи іншою особою? 2.Чи може бути підпис у Договорі поруки № 0/3 від 15.01.2008 року навмисно зміненим ОСОБА_1 ? 3.Чи виконаний підпис у Договорі поруки № 0/3 від 15.01.2008 року під впливом заважаючих (збиваючих) факторів, чи в незвичайному стані ОСОБА_1 ?

Згідно висновку судового експерта № 124-20 від 23 березня 2020 року: По першому питанню: Три підписи від імені ОСОБА_1 в графах: «Поручитель» на лицевій та зворотній сторінках договору поруки № 0/3 від 15.01.2008, що укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою. По другому та третьому питанням: У даних підписах відсутні ознаки, які б свідчили на їх виконання під впливом збиваючих факторів природнього (хворобливий стан виконавця, стомлення, холодові (температрні) навантаження, фізична (м`язова) втома, алкогольне сп`яніння, дія фармакологічних препаратів, обмеження зорового контролю тощо) чи штучного (зміна виконавцем власних ознак почерку) характеру, а також у незвичних умовах письма, до яких відносяться: незручна поза виконавця, незвичне тримання пишучого приладу та незвичне розміщення матеріалу письма. Також не виявлені ознаки, які б характеризували вплив на процес письма незвичного психофізіологічного стану ОСОБА_1 , обумовленого посиленням збуджуючих процесів, якими являються емоції страху, гніву (що виникають в результаті насильства).

За умовами ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Оскільки підпис, яким засвідчено договір поруки від 15 січня 2008 року № 0/3, не належить ОСОБА_1 , колегія суддів приходить до висновку про відсутність його волевиявлення на укладення договору поруки, такий правочин не створює юридичних наслідків та не породжує зобов`язань для ОСОБА_1 ..

Встановивши вказані обставини справи, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 0 в сумі 107 908,63 грн. та судового збору задоволенню не підлягають, а тому рішення суду першої та додаткове судове рішення підлягають скасуванню в цій частині та в частині розподілу судових витрат відповідно.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції належним чином не визначився з характером спірних правовідносин, не надав належної оцінки наявним у справі доказам та не перевірив достатності наданих доказів для задоволення позовних вимог в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості, грубо порушивши норми матеріального та процесуального закону дійшов передчасного висновку про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості.

Рішення в оскаржуваній частині та додаткове рішення як такі, що суперечать нормам матеріального та процесуального законів підлягають скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 0 в сумі 107 908,63 грн. та судового збору.

Відповідно до ст. 141 ЦПК Ураїни, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Виходячи із обсягу задоволених позовних вимог, з ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» підлягає стягненню судовий збір за подання позову в розмірі 1 199,00 грн..

З АТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати в розмірі 10 661,70 грн..

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2012 року та додаткове рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2018 року в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 в сумі 107 908,63 грн. та судових витрат скасувати.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Укрсиббанк в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 в сумі 107 908,63 грн. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір за подання позову в розмірі 1 199,00 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 10 661,70 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко