Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/671/21
Провадження № 2/391/54/22

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.02.2022р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області:
головуюча суддя Мумига І.М.
за участю секретаря Качинської О.В.
розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона та ОСОБА_3 , є власниками будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 . У будинку зареєстрована їх бувша невістка, дружина їх сина ОСОБА_2 , яка є відповідачем по справі. Шлюб між відповідачем та їх сином розірвано 30.09.2021 рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області. Відповідач з 10 травня 2021 року не проживає у вказаному будинку, про що складено акт від 04.11.2021 депутатом Компаніївської селищної ради Кіровоградської області Стародубцевим С.І. Вважає, що реєстрація місця проживання відповідача порушує її права, як власника будинку та обмежує її право на вільне розпорядження майном.
Посилаючись на положення ст. ст. 316, 317, 319, 321, 379, 405 ЦК України просить суд визнати ОСОБА_2 , такою, що втратила право користування житлом за вказаною адресою.
На виконання вимог п. п.2, 3 ч.3 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи, інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 21.12.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивачка в судове засідання не з`явилася надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с.30).
Третя особа ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити (а.с.31)
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 , повідомлялася про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у строк надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив, однак на адресу суду повернувся конверт без вручення з відміткою Укрпошти « адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.33).
Згідно ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Виклик до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідача ОСОБА_2 було розміщено 21 січня 2022 року (а.с.33).
У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач ОСОБА_2 своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.
Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Судом встановлено, що згідно рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 17 травня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно задоволено, визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 право власності по Ѕ частині житлового будинку з надвірними спорудами розташованого по АДРЕСА_1 . Право власності зареєстровано у відповідному порядку 05.10.2009 р. (а.с. 7-9).
Шлюб між ОСОБА_2 та сином позивачів ОСОБА_4 розірвано 30.09.2021 рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області. Судове рішення набрало законної сили 31.10.2021 (а.с.10-13).
Згідно записів з домової книги житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 зареєстрована за вказаною адресою (а.с.14-16).
ОСОБА_2 з 10 травня 2021 року не проживає у будинку розташованому за адресою АДРЕСА_1 , про що складено акт від 04.11.2021 депутатом Компаніївської селищної ради Кіровоградської області Стародубцевим С.І.(а.с.18).
Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім`ї.
У Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності ( статті 13, 41 Конституції України).
Відповідно до статті 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обов`язки, а й орієнтовно вказує на його зобов`язання.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.
Відповідно до пункту № 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 р. "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя"- наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди, як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
У відповідності до ст. 391 ЦК України «Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном».
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 34, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особо такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення ( пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації.
Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачем надано достатньо доказів того, що відповідач, відсутній за місцем своєї реєстрації протягом останніх дев`ять місяців, інших домовленостей між сторонами щодо користування житловим будинком не було, підстав для збереження за відповідачем житлового приміщення, передбачених ст.71 ЖК України, не встановлено, реєстрація відповідача у житловому будинку позивача створює останній перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй майном, у зв`язку з чим вказане порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратила право користування вказаним житлом.
Зі згоди позивача судові витрати залишити за фактично понесеними.
На підставі викладеного, керуючись 12, 13, 76, 78, 81, 89, 133, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283, 353, 355, 356 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 391 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Судові витрати покласти на позивача.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер платника податку НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 10.02.2022.

Суддя І.МУМИГА