Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/560/21
Провадження № 2/499/10/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 лютого 2022 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засідання Дібрової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Березівського району Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Іванівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Одеської області ПМУЮ (м. Одеса) про визнання батьківства та виключення відомостей про батька

ВСТАНОВИВ:

В проваджені суду перебуває вищевказана цивільна справа, позивач звернувся до суду з вимогами про визнання його батьком ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також зобов`язати орган ДРАЦС виключити з актових записів про їх народження запис про батька, відповідача ОСОБА_2 та вказати його.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається та ну обставину, що він перебував з відповідачем ОСОБА_3 у фактичних шлюбних відносинах на протязі 2013-2017 років, на той час відповідач мала прізвище « ОСОБА_7 » та перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .

В період їх фактичних шлюбних відносин у них з відповідачем ОСОБА_3 народилися діти - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком дітей через перебування матері дітей у зареєстрованому шлюбі було вказано ОСОБА_2 .

У 2020 році ОСОБА_3 стосунки з ОСОБА_2 розірвала, 21.07.2020 року вони одружилися та на даний момент проживають з дітьми однією сім`єю.

Оскільки позивач вважає себе батьком вищевказаних дітей, то просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягав з підстав наведених у ньому.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою, заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність за наявними матеріалами.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про визнання позову в повному обсязі, просила справу слухати у її відсутність.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність за наявними матеріалами, однак зазначила, що просить відмовити у задоволенні вимог позивача в частині зобов`язання відділу ДРАЦС вчини певні дії, оскільки дані вимоги розглядаються в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, з урахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та представника третьої особи.

В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Відповідно до копії свідоцтва про народження, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 , матір`ю дитини вказана ОСОБА_8 , громадянка України, батьком дитини вказано ОСОБА_2 , громадянин України.

Відповідно до копії свідоцтва про народження, ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_5 , матір`ю дитини вказана ОСОБА_8 , громадянка України, батьком дитини вказано ОСОБА_2 , громадянин України.

Відповідно до копії свідоцтва про народження, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_6 , матір`ю дитини вказана ОСОБА_8 , громадянка України, батьком дитини вказано ОСОБА_2 , громадянин України.

Відповідно до копії рішення, яке набрало законної сили 04.03.2020 року, 03.02.2020 року шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 було розірвано.

21.07.2020 року ОСОБА_1 , тобто позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 , прізвище дружини після розірвання шлюбу « ОСОБА_9 ».

Відповідно до висновку експерта №120 від 22.11.2021 року наданого за результатами проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи зразків рідкої крові, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої громадянкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 з ймовірністю 99, 99999%, таким чином батьківство практично доведено.

Відповідно до висновку експерта №120 від 22.11.2021 року наданого за результатами проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи зразків рідкої крові, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого громадянкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 з ймовірністю 99, 99999%, таким чином батьківство практично доведено.

Відповідно до висновку експерта №120 від 22.11.2021 року наданого за результатами проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи зразків рідкої крові, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженої громадянкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 з ймовірністю 99, 99999%, таким чином батьківство практично доведено.

Висновки експерта сторонами не оспорювалися, під сумнів не ставилися.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Відповідно до статті 51 Конституції України, ч. 2 та 3 ст. 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Згідно з ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.

Відповідно до ст.121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст.122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Частиною 2 ст. 125 цього Кодексу передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

У п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ч.2 ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.8, підпункту 2.13.1. п. 2.13. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, заява про визнання батьківства, яка є підставою для внесення змін, може бути подана до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про народження (крім випадків, коли актовий запис про народження складено дипломатичним представництвом або консульською установою України) або за місцем постановлення рішення суду про визнання батьківства. Якщо в актовому записі про народження дитини батьком указаний чоловік заявниці або інша особа (за винятком випадків, передбачених статтею 135 Сімейного кодексу України), то в унесенні змін стосовно визнання батьківства має бути відмовлено до вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження відомостей про батька. Підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно з положеннями ст.13 ЦПК України, яка передбачає принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання батьківства позивача, яке доведено висновком судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи зразків рідкої крові та внесення змін до актового запису про народження дітей.

Вимога в частині зобов`язання відділу ДРАЦС вчинити певні є передчасною, оскільки на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове свідоцтво про народження.

На підставі наведеного, ст.ст. 125, 126, 128, 129, 134 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.06.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», керуючись ст.ст. 2-5, 12, 13, 81, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрований АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Іванівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Одеської області ПМУЮ (м. Одеса) (, місцезнаходження - вул. Центральна 95а, смт. Іванівка Березівського району Одеської області) про визнання батьківства та виключення відомостей про батька - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця с. Станіславчик Первомайського району Миколаївської області, громадянина України батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Баранове Іванівського району Одеської області (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ).

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця с. Станіславчик Первомайського району Миколаївської області, громадянина України батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Біляївка Біляївського району Одеської області (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 ).

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця с. Станіславчик Первомайського району Миколаївської області, громадянина України батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Біляївка Біляївського району Одеської області (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 ).

В актовий запис №140 про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , складеного 14.05.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області внести зміни:

в розділі «Відомості про батька»: виключити « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , громадянин України» замінивши на « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянин України, місце проживання - АДРЕСА_1 »;

в розділі «Відомості про дитину»: прізвище дитини з « ОСОБА_6 » змінити на « ОСОБА_6 »;

все інше залишити без змін.

В актовий запис №234 про народження ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 , складеного 20.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області внести зміни:

в розділі «Відомості про батька»: виключити « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , громадянин України» замінивши на « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянин України, місце проживання - АДРЕСА_1 »;

в розділі «Відомості про дитину»: прізвище дитини з « ОСОБА_5 » змінити на « ОСОБА_5 »;

все інше залишити без змін.

В актовий запис №216 про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , складеного 23.09.2016 року Іванівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області внести зміни:

в розділі «Відомості про батька»: виключити « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , громадянин України» замінивши на « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянин України, місце проживання - АДРЕСА_1 »;

в розділі «Відомості про дитину»: прізвище дитини з « ОСОБА_4 » змінити на « ОСОБА_4 »;

все інше залишити без змін.

В решті вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

СуддяІ. В. Погорєлов