ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 683/2267/20

Провадження № 22-ц/4820/80/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Філіпчук О. В.,

з участю представників сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2021 року (суддя Кутасевич О. Г.) у справі за позовом Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У вересні 2020 року Комунальне підприємство по експлуатації теплового господарства «Тепловик» (далі - КП «Тепловик»), звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначало, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та споживачем послуг, які надає підприємство. Оплата за надані послуги проводилася частково, у зв`язку з чим станом на 01 вересня 2020 року виникла заборгованість у розмірі 12196,39 грн.

Тому позивач просив стягнути із ОСОБА_1 зазначену заборгованість.

Заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 грудня 2020 року позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради 12196,39 грн заборгованості за надані послуги.

За заявою відповідачки ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 вересня 2021 року заочне рішення суду від 10 грудня 2020 року скасовано, справа призначена до судового розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2021 року позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради 12196,39 грн заборгованості за послуги з теплопостачання. Вирішено питання про судовий збір.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові. Посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Суд помилково установив, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , оскільки згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири є ОСОБА_2 . Суд не звернув уваги на те, що договір між сторонами укладений 30 жовтня 2018 року, а тому з цього часу можливе нарахування плати за послуги. Позивач не надав доказів повноважень підписанта ОСОБА_3 та на підтвердження того, що саме КП «Тепловик» надає послуги з теплопостачання, в якому обсязі. Помилковим є посилання на акт комісії підприємства про виявлені порушення, оскільки обстеження в квартирі не проводилось. Крім того, акт не був поданий з позовною заявою, а отже не міг бути прийнятий судом як доказ. 30.10.2019 та 11.02.2020 була проведена повірка лічильника постачання гарячої води, якою не були виявлені будь-які порушення чи втручання в роботу лічильника. Позивач приховав факт здійснення оплат за надані послуги та стягнення виконавчою службою коштів у рахунок погашення заборгованості. Нарахування заборгованості проводилося з розрахунку на двох осіб, без врахування того, що син ОСОБА_4 користується пільгами учасника бойових дій.

КП «Тепловик» у відзиві на апеляційну скаргу посилається на необґрунтованість її доводів.

У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу. Представник позивача її не визнала.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до пунктів 1, 3 і 4 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2 ) є власником квартири АДРЕСА_1 та споживачем послуг, які надає КП «Тепловик» (а.с. 3).

Відповідно до фінансового стану абонента ОСОБА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 , за період з червня 2018 року по серпень 2020 року на час подання позову до суду наявна заборгованість по оплаті за надані позивачем послуги у сумі 12196,39 грн (а.с. 4).

30 жовтня 2018 року між КП «Тепловик» і ОСОБА_1 укладений договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води. Відповідно до умов вказаного договору споживачами послуг є дві особи (а.с. 5-9).

Відповідно до акту позивача від 21 червня 2018 року на лічильнику № 3080481 у квартирі АДРЕСА_1 виявлено встановлений магніт, який порушує роботу лічильника (а.с. 56).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що споживач зобов`язаний оплатити надані житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до частини 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Обов`язок споживача оплачувати послуги передбачений також пунктом 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . Позивач надає послуги з теплопостачання та надавав послуги з постачання гарячої води до зазначеної квартири.

З огляду на встановлені у справі обставини і наведені норми діючого законодавства відповідачка несе обов`язок оплачувати отримані послуги.

У зв`язку з наведеним вище не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Безпідставним є посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач не надав доказів повноважень підписанта ОСОБА_3 та на підтвердження того, що саме КП «Тепловик» надає послуги з теплопостачання, оскільки відомості про керівника, який може вчиняти дії від імені юридичної особи, наявні у Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 30 жовтня 2018 року саме з КП «Тепловик» відповідачка уклала договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води.

Разом з тим, при визначенні розміру заборгованості, що підлягає стягненню, суд припустився помилки, оскільки неповно з`ясував обставини справи. Доводи апеляційної скарги у цій частині заслуговують на увагу.

У виконавчому провадженні № 65408084 з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі заочного рішення суду у справі від 10 грудня 2020 року, з боржника ОСОБА_1 у погашення заборгованості стягнуто кошти у сумі 1659,09 грн 14.06.2021, 902,65 грн 15.07.2021, 903,19 грн 20.08.2021, що підтверджується довідкою Старокостянтинівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) № 47111 від 2 жовтня 2021 року (а.с. 79).

Із пояснень представника позивача у засіданні апеляційного суду та наданих квитанцій, розрахунку вбачається, що протягом січня - серпня 2021 року відповідачка сплатила за послуги з централізованого опалення 3700 грн (02.01.2021 1000 грн, 03.02.2021 600 грн, 01.03.2021 500 грн, 01.04.2021 600 грн, 04.05.2021 400 грн, 01.06.2021 500 грн, 02.08.2021 100 грн) та у січні 2022 року 500 грн, усього 4200 грн, які були зараховані підприємством у погашення заборгованості за період з жовтня 2018 року по серпень 2020 року, яка фігурує у справі. Із сплачених у виконавчому провадженні коштів у рахунок заборгованості зараховано 1362,93 грн, решта 2102 грн - повернення судового збору.

Отже, заборгованість за спірний період (з 01.06.2018 по 31.08.2020) на час перегляду справи складає 6633,46 грн (12196,39 грн 5562,93 грн (4200 грн + 1362,93 грн)).

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції необхідно змінити і зменшити стягнуту із ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради суму заборгованості за надані послуги до 6633 грн 46 коп. і суму витрат по оплаті судового збору до 1143 грн 49 коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про неправильність розрахунку на підставі акту комісії підприємства про виявлені порушення від 21 червня 2018 року апеляційний суд відхиляє, так як наявність виявленого порушення (встановлення магніту на лічильник гарячого водопостачання) не спростована належними і достатніми доказами.

Апеляційна скарга не містить посилання на докази на підтвердження обставин повідомлення відповідачкою відомостей про наявність пільг у члена сім`ї ОСОБА_4 як учасника бойових дій, що вплинуло б на розмір оплати за надані послуги.

Тому апеляційний суд враховує розрахунок заборгованості, наданий позивачем, відповідно до якого після виявлення порушення оплата за гаряче водопостачання нараховувалась по тарифам.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 сплата судового збору була відстрочена до ухвалення судового рішення у справі, на підставі частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню на користь держави з позивачки у сумі 1715 грн 23 коп., з відповідача у сумі 1437 грн 77 коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог (54,4%).

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2021 року змінити та зменшити стягнуту із ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради суму заборгованості за надані послуги до 6633 грн 46 коп. (шість тисяч шістсот тридцять три грн 46 коп.) і витрат по оплаті судового збору до 1143 грн 49 коп. (одна тисяча сто сорок три грн 49 коп.)

У решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у сумі 1715 грн 23 коп. (одна тисяча сімсот п`ятнадцять грн 23 коп.)

Стягнути з Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради (місцезнаходження вулиця Есенська, 2, бокс 4, м Старокостянтинів, Хмельницька область, ІК ) на користь держави судовий збір у сумі 1437 грн 77 коп. (одна тисяча чотириста тридцять сім грн 77 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 лютого 2022 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта