2/214/2696/22
У Х В А Л А

Іменем України

08 лютого 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Петренко К.І.

за участю представника позивачів ОСОБА_1

за участю відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання відповідачки ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 грудня 2021 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання неправомірним використання зображення (фотографії) у соціальній мережі Інтернет, встановлення заборони використання, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди, та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання неправомірним використання зображення (фотографії) у соціальній мережі Інтернет, встановлення заборони використання, зобов`язання вчинити певні дії, захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної та негативної інформації, відшкодування моральної шкоди, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідачка звернулася до суду з клопотанням, в якому просить: скасувати такий захід забезпечення позову як арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 44,7 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м., що належить на праві приватної власності відповідачу на підставі договору купівлі-продажу серії ВВК №864576 від 25.08.2004, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою 1.1, (реєстраційний номер майна 7095663, номер запису 256 в книзі: 62-256, дата прийняття рішення про державну реєстрацію права власності 03.09.2004 (далі за текстом «квартира»), накладені ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 28.12.2021 у справі № 214/11028/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання неправомірними використання зображення (фотографії) у соціальній мережі Інтернету, встановлення заборони використання, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування клопотання вказує наступне. Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області розглядається цивільна справа № 214/11028/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання неправомірними використання зображення (фотографії) у соціальній мережі Інтернету, встановлення заборони використання, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди та за позовом ОСОБА_4 до відповідача про визнання неправомірними використання зображення (фотографій) у соціальній мережі Інтернет, встановлення заборони використання, зобов`язання вчинити певні дії, захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної, негативної інформації, відшкодування моральної шкоди. Судове засідання призначене на 11:00 17.02.2022. Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 28.12.2021 , постановленою суддею Прасоловим В.М., накладений арешт на вказану квартиру. Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 17.01.2022, постановленою суддею Ковтун Н.Г., накладений арешт на вказану квартиру. За змістом ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (ч.2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження»). У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення (ч.5 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження»). Звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник (ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження»). Вказує, що вона, відповідач постійно працює і має доходи від своєї трудової діяльності, а також постійні пенсійні виплати (пенсія по інвалідності), що повністю відображено щорічній декларації за 2020 рік, поданій ОСОБА_2 , копія якої є в матеріалах справи, а також у доданих до цього клопотання довідках. Вказує, що в разі задоволення позовів стягнення може бути звернене на доходи відповідача, що означає відсутність обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулись до суду. Також просить врахувати, що вона є особою з інвалідністю 3 групи безстроково проживає в арештованій квартирі сім`єю зі своїм сином ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є особою з інвалідністю з дитинства 2 групи. Вважає, що арешт квартири, в якій проживають дві особи з інвалідністю, є вкрай несправедливим і принизливим для цих осіб. Відповідно до ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У судовому засіданні відповідачка своє клопотання підтримала повністю. Також пояснила, що відчужувати квартиру наміру не має.

Представник відповідачів у судовому засіданні пояснив, що заперечує проти задоволення клопотання, вважає, що ухвала винесена на законних підставах.

Судом також досліджені додані до клопотання докази: дві довідки МСЕК, довідка про осіб зареєстрованих в квартирі, дві довідки про доходи ОСОБА_2 .

Вислухавши учасників, дослідивши додані до клопотання докази та дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; позов забезпечується, зокрема , накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.ч.5-7 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Виходячи з сукупності вказаних норм, клопотання про скасування заходів забезпечення позову може бути задоволено у тому випадку, коли буде встановлено, що відсутність таких заходів внаслідок їх скасування, не буде істотно ускладнювати чи унеможливлювати виконання рішення суду або ефективний захист прав позивача.

Як вбачається зі змісту ухвали про забезпечення позову та матеріалів справи, 28 грудня 2021 року, за наслідками розгляду заяви про забезпечення позову, суд наклав арешт на квартиру відповідачки. При цьому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд врахував, що предметом позову є відшкодування моральної шкоди, заподіяної, як вважає позивачка, внаслідок порушення її особистих немайнових прав в результаті опублікування відповідачем ОСОБА_2 належної їй фотографії без її згоди. Суд також зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття заходів щодо охорони її матеріально-правових інтересів від можливих недобросовісних дій із боку відповідача тим, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд прийшов до переконання, що невжиття заходу забезпечення позову у вигляді арешту вищевказаного нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, в разі задоволення позову в частині майнових вимог. При цьому, суд взяв до уваги, що вартість зазначеної квартири становить 20291 грн. Також суд враховує, що вартість квартири не перевищує розмір моральної шкоди у сумі 100000 грн., яку просить стягнути позивачка. Тому суд дійшов до висновку, що арешт на квартиру буде співмірним з позовними вимогами. Суд врахував характер та предмет спору, та прийшов до висновку, що захід забезпечення позову є необхідним, достатнім та співмірним із заявленими позовними вимогами, а його вжиття не буде перешкоджати здійсненню відповідачем своєї діяльності як політиком, журналістом та володінню і користуванню належним їй нерухомим майном, на яке просить накласти арешт. Суд врахував, що цей захід буде відповідати недопущенню утруднення чи неможливості виконання рішення суду, не порушуватиме принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін. Отже, 28 грудня 2021 року, суд при винесенні ухвали про забезпечення позову повною мірою дотримався вимог ст. 150 ЦПК України.

Обговорюючи питання про обґрунтованість клопотання про скасування арешту на вказану квартиру, суд виходить з наступного.

Відповідачка на обґрунтування свого клопотання надала суду докази про те, що її сукупній дохід за 2021 рік дорівнює 106376 грн. 66 коп. На думку суду, такий розмір доходу, який відповідачка отримує на протязі року у вигляді щомісячних платежів, в разі задоволення позову ОСОБА_3 може істотно ускладнити виконання рішення суду та ефективний захист прав позивачки. При цьому суд враховує, що відповідачка не надала доказів, що в неї є кошти та інші цінності, які є достатніми для задоволення вимог стягувача.

Відповідачка в своєму клопотанні просить врахувати, що вона є особою з інвалідністю 3 групи безстроково, проживає в арештованій квартирі зі своїм сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є особою з інвалідністю з дитинства 2 групи та вважає, що арешт квартири, в якій проживають дві особи з інвалідністю, є вкрай несправедливим і принизливим для цих осіб.

Суд вважає, що наявність у відповідачки та її сина інвалідності, не дає підстав вважати, що ухвалою суду від 28 грудня 2021 року арешт на квартиру накладений безпідставно. Також суд враховує, що арешт квартири не позбавляє позивачку та її сина права користуватися цією квартирою.

Також суд враховує, що відповіднодо ст.159 ЦПК України, у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155 цього Кодексу підстав або у випадку ухвалення рішення суду (третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу) щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися. Отже в разі настання певних, передбачених даною нормою підстав, відповідачка має право на відшкодування збитків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.149, 150, 153, 158, 258-261 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 грудня 2021 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повна ухвала суду складена 14 лютого 2020 року.

Суддя Прасолов В.М.