ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9220/20Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 22-ц/817/140/22 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 305010900
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Міщій О. Я., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Стецюк М.А.

та представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Вароди П.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/9220/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2021 року, ухваленого суддею Ромазаном В.В., повний текст якого складений 05 листопада 2021 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

у червні 2020 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про стягнення з ПАТ СК Універсальна в користь позивача: 9 173 (дев`ять тисяч сто сімдесят три) гривні 63 копійки матеріальної шкоди, 5 770 (п`ять тисяч сімсот сімдесят) гривень упущеної вигоди та 460 гривень моральної шкоди; стягнення з ОСОБА_1 в користь позивача 20 000 (двадцять тисяч) гривень моральної шкоди, а також стягнути судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що 24 серпня 2019 року близько 14:15 години на автомобільній дорозі М19 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка неподалік з`їзду до вул. Миру в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Mercedes Benz Е220 р.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони Підволочиськ до м. Тернопіль, не переконавшись в безпечності маневру, здійснив перестроювання із правої смуги для руху в ліву, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки ЗАЗ Sens р.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого позивач отримала тілесні ушкодження. За даним фактом ДТП слідчим Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області 25 серпня 2019 року було відкрито кримінальне провадження за №0000502 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. 31 січня 2020 року зазначеним слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження з підстав передбачених п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю у діях водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3 складу зазначеного кримінального правопорушення. 03 лютого 2020 року матеріали даної ДТП було скеровано в Підволочиський ВП ГУНП в Тернопільській області для складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 була забезпечена полісом №АО1327656 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ Страхова компанія Універсальна. Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №5020/391 вбачається, що позивач ОСОБА_2 поступила на лікування 24 серпня 2019 року з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана м`яких тканин лобної ділянки, садно шкіри в ділянці правого плеча, забій м`яких тканин правого стегна, після чого поступила на амбулаторне лікування, де перебувала з 06 вересня 2019 року по 13 вересня 2019 року. Позивачем понесені витрати, пов`язані із лікуванням на загальну суму 9 173,63 гривень. Крім цього, позивач є фізичною особою, яка проводить незалежну професійну діяльність адвоката та внаслідок перебування на лікуванні вона була позбавлена можливості займатись адвокатською діяльністю та отримувати дохід. Відтак, за вісім днів втрати тимчасової непрацездатності у серпні просить стягнути упущену вигоду у розмірі 2 112 гривень, а також за 13 днів втрати тимчасової втрати непрацездатності у вересні у розмірі 3 658 гривень, а всього на загальну суму 5 770 гривень, які вона просить стягнути із страховика. Також позивач вважає, що їй було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях з приводу ДТП, яких зазнала потерпіла у зв`язку із ушкодженням здоров`я, у пережитому переляку, нервовому стресі, моральних стражданнях та переживаннях за стан свого здоров`я. Внаслідок ДТП було порушено нормальний спосіб життя позивача, у зв`язку із чим остання докладала зусилля для налагодження та організації. Зовнішній вигляд позивача зазнав змін: у зв`язку з накладенням швів на лобну ділянку голови, позивачу вистригли волосся, вона змушена була тривалий час носити пов`язку, прикриваючи голову, її імідж зазнав змін на тривалий час, було втрачено зв`язок із громадкістю та клієнтами. Крім порушення сну та нормального способу життя позивачу психологічно важко сісти за кермо власного авто, у неї перед очима з`являється момент зіткнення автомобілів. Позивач вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди із урахуванням розумності та справедливості складає 20 000 гривень, з яких 460 гривень слід стягнути із страховика, а 20 000 гривень із ОСОБА_1 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2021 року позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 у користь ОСОБА_2 7 000 (сім тисяч) гривень заподіяної моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У решті вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 у користь держави 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2021 року по справі №607/9220/20 та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ПАТ СК Універсальна в користь позивача: 9 173 (дев`ять тисяч сто сімдесят три) гривні 63 копійки матеріальної шкоди, 5 770 (п`ять тисяч сімсот сімдесят) гривень упущеної вигоди та 460 гривень моральної шкоди; стягнути з ОСОБА_1 в користь позивача 20 000 (двадцять тисяч) гривень моральної шкоди, посилаючись на те, що воно не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України, а тому, підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначила, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Mercedes Benz Е 220 н.з. НОМЕР_1 забезпечена полісом №АО/1327656 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПАТ СК Універсальна. Дані обставини відповідачем не оспорюються та спростовано не було. Вказує, що саме володільці джерела підвищеної небезпеки можуть бути відповідальними за шкоду завдану ними в розумінні ст.ст.1166, 1187 ЦК України. Так як, цивільно-правова відповідальність володільців джерела підвищеної небезпеки настає незалежно від наявності вини, а страхування цивільно-правової відповідальності спрямоване саме на страхування відповідальності законних володільців джерела підвищеної небезпеки, то відповідно і страхові компанії, в межах договору страхування, зобов`язані нести відповідальність за шкоду спричинену застрахованим джерелом підвищеної небезпеки. Отже, законом встановлено порядок відшкодування шкоди у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Вказує про те, що в ході виконання матеріалів згідно даних системи Аркан та пояснення батька ОСОБА_4 , громадянин ОСОБА_1 знаходиться за межами України, а тому, протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП скласти не представляється можливим. Щодо водія ОСОБА_3 , адміністративні матеріали за ст.124 КУпАП взагалі не формувались, протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП не складався, що виключає його вину у вчиненому. Також, закон містить вказівку на перерозподіл доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, було спричинено внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, тобто, не з його вини. Разом із тим, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Суд першої інстанції не врахував, що відносини, які виникають у результаті завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, традиційно виділяють як спеціальний делікт у зв`язку з особливостями механізму завдання шкоди, а також умовами виникнення обов`язку її відшкодувати. Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володільця небезпечного об`єкта буде зобов`язано відшкодувати шкоду незалежно від вини цієї особи. Перед потерпілим несуть обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Також вказує, що їй було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях з приводу ДТП, яких зазнала потерпіла у зв`язку із ушкодженням здоров`я, у пережитому переляку, нервовому стресі, моральних стражданнях та переживаннях за стан свого здоров`я. Внаслідок ДТП було порушено нормальний спосіб життя позивача, у зв`язку із чим остання докладала зусилля для налагодження та організації. Після ДТП по теперішній час два роки і три місяці, винуватець ДТП жодного разу не провідав її під час лікування, не цікавився станом здоров`я, не допомагав фінансово, внаслідок чого вона також зазнає глибоких душевних страждань та втрат немайнового характеру.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Вароди Павла Борисовича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2021 року без змін, посилаючись на те, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено частково, стягнувши із нього, як володільця джерела підвищеної небезпеки, у користь останньої 7 000 гривень заподіяної моральної шкоди внаслідок ДТП, врахувавши моральні страждання, які вона зазнала внаслідок спричинення їй тілесних ушкоджень внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, виходячи із їх характеру, тривалості лікування, справедливості та розумності. Інші наведені у апеляційній скарзі позивачкою доводи зводяться до не згоди з висновками суду першої інстанції та містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки цим судом, який їх обґрунтовано спростував.

Від представника приватного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна - адвоката Корнілова Лева Олександровича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на засадах верховенства права, є законним, обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права. Вказує, що оскільки заявлена позивачем подія не є страховим випадком (відсутні докази притягнення водія забезпеченого транспортного засобу або не притягнення водія іншого транспортного засобу до адміністративної чи кримінальної відповідальності), то в ПАТ СК Універсальна відсутній обов`язок виплати останній суми страхового відшкодування. Також, вимога ОСОБА_2 про відшкодування упущеної вигоди є цілком безпідставною та необґрунтованою.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 своїм правом на відзив не скористався.

Представник ОСОБА_1 адвокат Варода П.Б. апеляційної скарги не визнав, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

ОСОБА_2 , ПАТ СК Універсальна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №039, №020, а також, ОСОБА_2 подала клопотання про розгляд справи без її участі і просила апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Вароди П.Б., ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржене судове рішення повністю не відповідає, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 24 серпня 2019 року о 14:15 годині ОСОБА_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки Mercedes Benz Е220 н.з. НОМЕР_1 рухався автодорогою Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка від м. Хмельницький в бік м. Тернополя. Наближаючись до перехрестя з вулицею Миру с. Смиківці Тернопільського району, ОСОБА_1 здійснював маневр зміни смуги руху, перестроюючись з правої в ліву смугу його транспортного потоку. В цей час лівою смугою транспортного потоку до м. Тернополя рухався технічно справний автомобіль марки ЗАЗ Sens р.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 з двома пасажирами в салоні. Унаслідок зміни автомобілем Mercedes Benz Е220 н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 траєкторії руху вліво відбулось його зіткнення з автомобілем марки ЗАЗ Sens, яким керував ОСОБА_3 .

Кримінальне провадження по даній справі закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, оскільки відповідно до висновку експерта №14 потерпілій ОСОБА_2 заподіяно легкі з короткочасним розладом здоров`я тілесні ушкодження, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження (а.с. 12-13).

03 лютого 2020 року Тернопільським відділенням поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області до Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області надіслано матеріали ЄО №515 від 31 січня 2020 року для організації виконання в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , передбаченої статтею 124 КУпАП (а.с. 15).

Відповідно до інформації, що викладена у листі від 04 березня 2020 року за №1646/112/01 Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області, адресований ОСОБА_2 , протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП не складався, оскільки останній перебуває за межами України (а.с. 16).

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №5020/391 відділення ЕМД Некомерційного комунального підприємства Тернопільська міська клінічна лікарня швидкої допомоги, ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні з 24 серпня 2019 року по 05 вересня 2019 року з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Забійна рана м`яких тканин лобної ділянки, садно шкіри в ділянці правого плеча, забій м`яких тканин правого стегна (а.с. 20).

Згідно з інформацією викладеною в листі комунального некомерційного підприємства Тернопільська комунальна міська лікарня №2 від 30 квітня 2020 року за №4.2.3-06/523, адресованій ОСОБА_2 , згідно медичної карти амбулаторного хворого №113244, ОСОБА_2 перебувала на амбулаторному лікуванні в лікаря невропатолога з 06 вересня 2019 року по 13 вересня 2019 року з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку з стійким цефалічним, астенічним синдромами і диссомнією. Вказані обставини підтверджено даними із медичної карти амбулаторного хворого №113244 ОСОБА_2 , а саме: проведеними оглядами невропатолога за вказаний період (а.с. 21).

Відповідно до копії товарних чеків за період з 24 серпня 2019 року по 23 вересня 2019 року позивачем витрачено коштів на своє лікування на загальну суму 9 173,63 гривень (а.с. 24-27).

Відповідно до інформації наданої комунальним некомерційним підприємством Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Тернопільської обласної ради від 04 червня 2020 року №130, 24 серпня 2019 року о 14 годині 23 хвилини зареєстровано виклик з приводу дорожньо-транспортної пригоди до ОСОБА_2 за адресою: с. Смиківці біля магазину (а.с. 65).

Згідно з інформацією викладеній у довідці №9222 виданої відділом політравми КНП Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги, ОСОБА_2 звернулась у травмпункт 24 серпня 2019 року о 15 годині 30 хвилин та була доставлена бригадою швидкої допомоги з місця дорожньо-транспортної пригоди з діагнозом: забійна рана чола, закрита травма грудного відділу хребта (а.с. 66).

Будучи допитаним в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_2 суду пояснила, що 24 серпня 2019 року о 14:15 годині зупинила автомобіль марки ЗАЗ Sens р.н.з. НОМЕР_2 , який рухався автодорогою Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка під керуванням ОСОБА_3 , щоб доїхати до міста Тернополя. Їхала у вказаному автомобілі у якості пасажира на передньому сидінні поряд із водієм. Зазначений транспортний засіб рухався з невеликою швидкістю по лівій смузі руху. Наближаючись до перехрестя водій автомобіля Mercedes Benz Е220 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 почав змінювати смугу руху, перестроюючись із правої в ліву, не пропустивши їх автомобіль, внаслідок чого відбулось зіткнення. Аналогічні покази дали в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , а також свідок ОСОБА_6 .

Будучи допитаним у якості свідка ОСОБА_3 суду пояснив, що він 24 серпня 2019 року о 14:15 годині керував транспортним засобом марки ЗАЗ Sens р.н.з. НОМЕР_2 та рухався автодорогою Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка із швидкістю близько 60 км/год. в лівій смузі руху. Наближаючись до перехрестя, водій автомобіля Mercedes Benz Е220 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 почав змінювати смугу руху, перестроюючись з правої смуги в його ліву смугу руху, без увімкнення показчика повороту. Він з метою уникнення зіткнення застосував екстрене гальмування та почав зміщуватись на зустрічну смугу руху, на якій відбулось зіткнення із вказаним автомобілем.

Як вбачається із копії письмових пояснень ОСОБА_1 від 24 серпня 2019 року наданих ним слідчому СВ Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області у кримінальному провадженні №0000502 останній зазначив, що ..він рухаючись дорогою Підволочиськ-Тернопіль через село Смиківці на автомобілі Mercedes Benz Е220 н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи поворот з лівої смуги через приривчасту смугу поблизу пішохідного переходу повертав ліворуч на якій його збив та розвернув автомобіль ЗАЗ Sens р.н.з. НОМЕР_2 . Після зіткнення його автомобіль вдарило до бордюру. Удар прийшовся на заднє ліве колесо, після чого пройшла деформація та рух його став неможливий….

Як вбачається із копії полісу АО/1327656 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданого ПрАТ Страхова компанія Універсальна, транспортний засіб марки Mercedes Benz Е220 д.н.з НОМЕР_1 був забезпечений зазначеним полісом обов`язкового страхування на термін з 30 липня 2019 року по 29 серпня 2019 року із встановленням страхової суми (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю та здоров`ю 200 000 гривень, за шкоду заподіяну майну 100 000 гривень (а.с. 49).

Згідно інформації наданої Головним управлінням статистики у Тернопільській області від 18 червня 2020 року за №14-17/Г-115-20/4-20, адресованій ОСОБА_2 , розмір середньої заробітної плати штатного працівника по місту Тернополю за 2-3 квартал 2019 року становив 8 934 гривні (а.с. 70).

Згідно із інформацією з Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області від 03 жовтня 2021 року за №13060/05/24/8-21 наданої на запит суду, згідно бази даних інформаційного порталу Національної поліції, інформація щодо вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відсутня (а.с. 189).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги позивача у частині стягнення із ПрАТ Страхова компанія Універсальна у її користь 9 173,63 грн. матеріальної шкоди, 5 770 грн. упущеної вигоди та 460 грн. моральної шкоди не підлягають до задоволення, оскільки належних та допустимих доказів винуватості водія ОСОБА_1 , який керував забезпечувальним транспортним засобом марки Mercedes Benz Е220 н.з. НОМЕР_1 у настанні дорожньо-транспортної пригоди під час якої було заподіяно шкоду позивачу суду не надано. Суд не вважає таким доказом винуватості ОСОБА_1 показання свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , оскільки вони не підтверджують винуватості зазначеного відповідача у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди, а лише свідчать про дану подію. При цьому, суд ураховує постанову про закриття кримінального правопорушення від 31 січня 2019 року, винесену слідчим СВ Тернопільського РВП ГУНП в Тернопільській області, відповідно до якої в діях обох водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбачені ч.1 ст.286 КК України. Суд також вважає, що відображення слідчим у даній постанові про закриття кримінального провадження про те, що у діях обох водіїв вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не встановлює винуватість конкретної особи у порушенні нею ПДР України, як наслідок скоєння нею ДТП та вчинення адміністративного проступку. У матеріалах справи відсутні відповідні висновки спеціалістів (експертиз) з приводу механізму вчинення даної дорожньо-транспортної пригоди, відповідності дій обох водіїв ПДР України. Також, задовольняючи вимоги позивача до ОСОБА_1 у частині стягнення моральної шкоди, суд враховує моральні страждання, які ОСОБА_2 зазнала внаслідок спричинення їй тілесних ушкоджень внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, виходячи із їх характеру, тривалості лікування, справедливості та розумності, а тому, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню із відповідача в користь позивача 7 000 гривень. При цьому, суд зазначає, що відповідачем ОСОБА_1 не доведено, що шкода, завдана позивачу джерелом підвищеної небезпеки внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, як цього вимагає ч.5 ст.1187 ЦК України.

Колегія суддів, з даними висновками суду першої інстанції повністю погодитися не може, виходячи з такого.

Згідно частини першої статті 16 Цивільного кодексу України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом частин другої та п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно із статтею 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Порядок та умови здійснення страхового відшкодування при настанні страхового випадку за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначено Законом № 1961-IV.

Закон №1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі Закон) регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

За вимогами статті 3 Закону, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону №1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтею 22 Закону визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пунктів 37.1.1, 37.1.4 статті 37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:

- навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону;

- неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV строк є присічним і поновленню не підлягає.

Із аналізу наведених норм спеціального Закону №1961-IV можна зробити висновок, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування передбачені у статті 37 Закону№1961-IV, їх перелік є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.

Такої підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування як відсутність протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності немає.

Колегія суддів вважає, що для отримання страхової виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не можуть бути єдиними доказами вини особи, зокрема, у завданні шкоди потерпілій особі.

З постанови про закриття кримінального провадження від 31 січня 2020 року, винесеної старшим слідчим СВ Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області вбачається, що 24 серпня 2019 року о 14:15 годині ОСОБА_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки Mercedes Benz Е220 н.з. НОМЕР_1 рухався автодорогою Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка від м. Хмельницький в бік м. Тернополя. Наближаючись до перехрестя з вулицею Миру с. Смиківці Тернопільського району, ОСОБА_1 здійснював маневр зміни смуги руху, перестроюючись з правої в ліву смугу його транспортного потоку. В цей час лівою смугою транспортного потоку до м. Тернополя рухався технічно справний автомобіль марки ЗАЗ Sens р.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 з двома пасажирами в салоні. Унаслідок зміни автомобілем Mercedes Benz Е220 н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 траєкторії руху вліво відбулось його зіткнення з автомобілем марки ЗАЗ Sens, яким керував ОСОБА_3 .

В діях водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбачені ч.1 ст.286 КК України, однак наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с. 12-13).

03 лютого 2020 року Тернопільським відділенням поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області до Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області надіслано матеріали ЄО №515 від 31 січня 2020 року для організації виконання в частині притягнення до адміністративної відповідальності саме ОСОБА_1 , передбаченої статтею 124 КУпАП. Однак, протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУаП не складався, оскільки в ході виконання матеріалів згідно даних системи Аркан та пояснення батька ОСОБА_4 гр. ОСОБА_1 знаходиться за межами України (а.с.15-18).

Протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КупАП відносно ОСОБА_3 не складався.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 пояснили, що наближаючись до перехрестя з вулицею Миру в селі Смиківці Тернопільського району водій автомобіля Mercedes Benz Е220 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 почав змінювати смугу руху, перестроюючись із правої в ліву, не пропустивши автомобіль марки ЗАЗ Sens р.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого відбулось зіткнення.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_3 суду пояснив, що він 24 серпня 2019 року о 14:15 годині керував транспортним засобом марки ЗАЗ Sens р.н.з. НОМЕР_2 та рухався автодорогою Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка із швидкістю близько 60 км/год. в лівій смузі руху. Наближаючись до перехрестя, водій автомобіля Mercedes Benz Е220 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 почав змінювати смугу руху, перестроюючись з правої смуги в його ліву смугу руху, без увімкнення показчика повороту. Він з метою уникнення зіткнення застосував екстрене гальмування та почав зміщуватись на зустрічну смугу руху, на якій відбулось зіткнення із вказаним автомобілем.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди доводиться і протоколом огляду місця ДТП та схемою, яка долучена до даного протоколу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні 24 серпня 2019 року дорожньо-транспортної пригоди доводиться зібраними по справі належними та допустимими доказами, які суд першої інстанції залишив поза увагою.

Доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ СК Універсальна про те, що вказане ДТП не є страховим випадком, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №5020/391 відділення ЕМД Некомерційного комунального підприємства Тернопільська міська клінічна лікарня швидкої допомоги, ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні з 24 серпня 2019 року по 05 вересня 2019 року з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Забійна рана м`яких тканин лобної ділянки, садно шкіри в ділянці правого плеча, забій м`яких тканин правого стегна (а.с. 20).

Згідно з інформацією викладеною в листі комунального некомерційного підприємства Тернопільська комунальна міська лікарня №2 від 30 квітня 2020 року за №4.2.3-06/523, адресованій ОСОБА_2 , згідно медичної карти амбулаторного хворого №113244, ОСОБА_2 перебувала на амбулаторному лікуванні в лікаря невропатолога з 06 вересня 2019 року по 13 вересня 2019 року з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку з стійким цефалічним, астенічним синдромами і диссомнією. Вказані обставини підтверджено даними із медичної карти амбулаторного хворого №113244 ОСОБА_2 , а саме: проведеними оглядами невропатолога за вказаний період (а.с. 21).

Відповідно до копії товарних чеків за період з 24 серпня 2019 року по 23 вересня 2019 року позивачем витрачено коштів на своє лікування на загальну суму 9 173,63 гривень (а.с. 24-27).

Тому колегія суддів вважає, що Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Універсальна безпідставно відмовило ОСОБА_2 у виплаті 9 173 (дев`ять тисяч сто сімдесят три) гривні 63 копійки матеріальної шкоди, пов`язаної з лікуванням.

Щодо доводів апеляційної скарги про стягнення упущеної вигоди з ПрАТ СК Універсальна в користь ОСОБА_2 , то вони до задоволення не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю.

Оскільки ОСОБА_2 не подано до суду належних та допустимих доказів, які свідчили б про упущену нею вигоду, адже, не було надано належного розрахунку про упущену вигоду, яку суму вона заробила за попередній календарний рік і той календарний рік, в якому було б показано різницю заробітку.

Щодо стягнення моральної шкоди з ОСОБА_1 у користь ОСОБА_2 7 000 (сім тисяч) гривень та відмови в стягненні моральної шкоди з ПрАТ СК Універсальна в користь ОСОБА_2 в сумі 460 гривень, то судом першої інстанції вірно зроблено висновок, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з частиною першою статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, немайнових втрат, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції вірно врахував характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілої, вимоги розумності і справедливості і прийшов до обґрунтованого висновку щодо стягнення моральної шкоди з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 у розмірі 7 000 гривень.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити частково, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2021 року в частині відмови в стягненні з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна 9 173 (дев`ять тисяч сто сімдесят три) гривні 63 копійки матеріальної шкоди, пов`язаної з лікуванням скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна 9 173 (дев`ять тисяч сто сімдесят три) гривні 63 копійки матеріальної шкоди, пов`язаної з лікуванням задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна (місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, будинок 9, Печерський район, м. Київ, Київської області, поштовий індекс: 01133, ) в користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт Серія НОМЕР_3 , виданий Тернопільським МВ УДМС України в Тернопільській області 26 грудня 2014 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) матеріальної шкоди, пов`язаної з лікуванням в розмірі 9 173 (дев`ять тисяч сто сімдесят три) гривні 63 копійки.

В решті рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2021 року залишити без змін.

Оскільки ухвалою суду апеляційної інстанції від 22 грудня 2021 року було зупинено дію оскаржуваного рішення суду першої інстанції до закінчення його перегляду в апеляційному порядку, а колегія суддів дійшла висновку про часткове скасування судового рішення, яке переглядалось, тому дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2021 року в нескасованій частині слід поновити.

Згідно з ч.1 та п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України Про судовий збір позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи, а апеляційний суд частково задовольнив її апеляційну скаргу, тому, судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції слід стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна (місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, будинок 9, Печерський район, м. Київ, Київської області, поштовий індекс: 01133, ) в користь держави в сумі 1 152 (одну тисячу сто п`ятдесят дві) гривні 60 копійок.

Зважаючи на те, що предметом апеляційного оскарження є рішення у справі, що стосується відшкодування шкоди, ціна позову у якій не перевищує 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому відповідно до частини 3 статті 389 ЦПК України судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст.35, 259, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2021 року в частині відмови в стягненні з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна 9 173 (дев`ять тисяч сто сімдесят три) гривні 63 копійки матеріальної шкоди, пов`язаної з лікуванням скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна 9 173 (дев`ять тисяч сто сімдесят три) гривні 63 копійки матеріальної шкоди, пов`язаної з лікуванням задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна (місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, будинок 9, Печерський район, м. Київ, Київської області, поштовий індекс: 01133, ) в користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт Серія НОМЕР_3 , виданий Тернопільським МВ УДМС України в Тернопільській області 26 грудня 2014 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) матеріальної шкоди, пов`язаної з лікуванням в розмірі 9 173 (дев`ять тисяч сто сімдесят три) гривні 63 копійки.

В решті рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2021 року залишити без змін.

Поновити дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2021 року в нескасованій частині.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна (місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, будинок 9, Печерський район, м. Київ, Київської області, поштовий індекс: 01133, ) в користь держави судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції в сумі 1 152 (одну тисячу сто п`ятдесят дві) гривні 60 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення виготовлений 08 лютого 2022 року.

Головуючий

Судді