Справа № 588/1673/21
провадження № 2-др/588/3/22
10 лютого 2022 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретаря судового засідання Безкоровайної А.С., відповідача ОСОБА_1 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці у залі суду заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Отже, оскільки указаний Акт про фактичні надані послуги від 13.01.2022 був підписаний після ухвалення рішення у справі, представник позивача просив суд ухвалити додаткове рішення у справі в частині розподілу судових витрат на правничу допомогу.
В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду заяви про розподіл судових витрат повідомлений належним чином, поважні причини неявки суду не повідомив.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечив проти стягнення з нього витрат на правову допомогу, посилався на те, що відсутні докази їх фактичної оплати позивачем, вважав розмір заявлених витрат надмірним та таким, що перевищує розмір у попередньому розрахунку. Також відповідач просив зменшити розмір указаних витрат, оскільки він є неспівмірним із складністю справи, ціною позову, обсягом наданих послуг та витраченому адвокатом часу.
Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення в частини розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу зі зменшенням їх розміру за клопотанням відповідача, виходячи з таких мотивів.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (статті 133 ЦПК України).
За приписами частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 141 ЦПК України).
Отже, указана норма процесуального закону установлює процесуальний строк для подання доказів понесення судових витрат після ухвалення рішення по суті спору. Недотримання указаного 5-денного процесуального строку має наслідком залишення заяви без розгляду.
Як установлено судом представник позивача Литвинець С.А. до закінчення судом з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами відповідно до протоколу судового засідання 12.01.2022 заявив про намір подати після ухвалення рішення суду докази понесених позивачем судових витрат. Із заявою про розподіл судових витрат та доказами витрат позивача на професійну правничу допомогу представник позивача Литвинець С.А. звернувся 13.01.2022 року, тобто у строк, визначений частиною 8 статті 141 ЦПК України.
Відповідно до рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 12.01.2022 у цій справі позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» задоволено повністю, вирішено питання про розподіл судових витрат в частині судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат на отримання професійної правничої допомоги, суд виходить з такого.
Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Представник позивача Литвинець С.А. в обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордеру від 10.09.2021, копію Договору про надання правничої (правової) допомоги від 01.09.2021 року № 21-3, додаткову угоду №1 до договору №21-3 про надання правничої (правової) допомоги від 01.09.2021 року та Акт від 13.01.2022 №220113-1 про надані послуги згідно договору № 21-3 про надання правничої (правової) допомоги від 01.09.2021 року (а.с.44-49, 119).
Відповідно до пункту 2.1 Договору про надання правничої (правової) допомоги справі від 01.09.2021 року № 21-3, укладеного між адвокатом Литвинець С.А. та ТОВ «АІА Фінанс Груп», вартість кожної конкретної послуги (групи послуг) визначається укладеною сторонами додатковою угодою до договору, що є невід`ємною частиною з моменту підписання сторонами.
У Додатковій угоді № 1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги справі від 01.09.2021 року № 21-3 сторони узгодили вартість двох груп послуг. Зокрема, вартість послуги з представництва інтересів клієнта у справах за позовами про стягнення боргу за кредитними договорами, яка включає підготовку і подання позову, подання відповіді на відзив, заяв, клопотань, заперечень, пояснень та участь у судових засіданнях у справі становить - 5000 грн. + 5% від суми позову; підготовка і подання адвокатських запитів в інтересах клієнта - 500 грн. за кожен запит.
Як установлено судом в Акті від 13.01.2022 №220113-1 про надані послуги згідно договору № 21-3 про надання правничої (правової) допомоги від 01.09.2021 року сума витрат на правову допомогу указана у більшому розмірі, ніж у попередньому розрахунку розміру судових витрат, в сумі 9980 грн. 10 коп., до якої додатково включені витрати в сумі 3000 грн. за участь представника позивача у двох судових засіданнях.
Проте у Додатковій угоді № 1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги справі від 01.09.2021 року № 21-3 сторони вартість послуги за участь у судових засіданнях включили до вартості групи послуг з представництва інтересів клієнта у справах за позовами про стягнення боргу, яка визначена в розмірі 5000 грн. + 5% від ціни позову у цій справі. Окремо лише визначена вартість адвокатських запитів.
Отже, оскільки умовами Додаткової угоди № 1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги справі від 01.09.2021 року № 21-3 не визначено окремо розміру вартості послуг адвоката Литвинець С.А. за участь у судових засіданнях з розрахунку 1500 грн. за одне засідання як це указано в Акті від 13.01.2022 №220113-1, а такий вид послуг та її вартість у Додатковій угоді № 1 віднесено до складу групи послуг з представництва інтересів клієнта у справах за позовами про стягнення боргу, суд дійшов висновку, що відповідно до пункту 1 частини 2 статті 137 ЦПК України до витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу, не можуть бути включені витрати в розмірі 3000 грн. за участь представника позивача у двох у судових засідання як такі, що окремо не передбачені у Додатковій угоді № 1.
Відтак як витрати на правову допомогу, які підлягають розподілу як такі, що ґрунтуються на умовах укладеного позивачем та адвокатом Литвинець С.А. договору є витрати в сумі 6980 грн. 10 коп. (5000 грн. + 5% від ціни позову), і які є вартістю послуг, що включають підготовку і подання позову, подання відповіді на відзив, заяв, клопотань, заперечень, пояснень та участь у судових засіданнях у справі.
Оцінюючи доводи відповідача в обґрунтування зменшення заявленого до відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає такі доводи частково обґрунтованими.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Розмір витрат позивача на оплату послуг адвоката Литвинець С.А. за підготовку позову, відповіді на відзив, клопотань та за участь у судових засіданнях у сумі 6980 грн. 10 коп. суд вважає завищеним щодо іншої сторони, не відповідає критерію розумності з огляду на відсутність потреб у значному часі на їх підготовку, незначний обсяг доказів, поширеність такої категорії малозначних справ, її незначну складність, усталеність судової практики.
Відтак, суд дійшов висновку, що розмір витрат на правничу допомогу в частині оплати послуг адвоката Литвинець С.А. з урахуванням критеріїв визначених частиною 4 статті 137 ЦПК України та доводів відповідача є обґрунтованим на загальну суму 3500 грн.
Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що витрати позивача на правничу допомогу не підлягають розподілу, оскільки не надано доказів фактичної їх оплати адвокату Литвинець С.А. суд відхиляє зважаючи на такі мотиви.
Відповідно до пункту 2.2 Договору про надання правничої (правової) допомоги справі від 01.09.2021 року № 21-3 оплата за послуги здійснюється клієнтом у строк до 14 календарних днів, з моменту підписання сторонами Акту про надані послуги, якщо інший порядок розрахунків не вказано у відповідній додатковій угоді. Додаткова угода № 1 не містить іншого порядку оплати позивачем послуг адвоката Литвинець С.А.
Отже, умовами укладеного позивачем договору передбачено, обов`язок останнього оплати послуг адвоката не в момент підписання Акту, а протягом визначеного договором строку після його підписання.
Акт про надані послуги згідно Договору № 21-3 про надання правничої (правової) допомоги від 01.09.2021 року був підписаний 13.01.2022, тобто у день надсилання представником позивача заяви про ухвалення додаткового рішення.
У пункті 1 частини 2 статті 137 ЦПК України йдеться про те, що розподілу підлягають витрати на правничу допомогу адвоката, не лише ті, що вже сплачені, а і ті, що підлягають сплаті відповідною стороною.
Отже, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 137-141, 259, 263-265, 268,270 ЦПК України, суд
Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» ЛИТВИНЕЦЬ Сергія Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення суду складено 14.02.2022 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1
Суддя М.В. Щербаченко