Справа № 474/113/22
Провадження № 2/474/66/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16.02.22 року смт. Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г. під час вирішення питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю КОШЕЛЬОК про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

15.02.2022р. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю КОШЕЛЬОК, в я кому просить визнати виконавчий напис № 52540 від 21.05.2021р. виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 1, п.п. 2. 4 та 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява повинна містити:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. 4 ст. 175 та ч. 4 ст. 177 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору, в іншому випадку до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 7 Закону України Про Держаний бюджет України на 2022 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2 481грн. 00 коп.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за позовну вимогу немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В свою чергу ст.ст. 3, 5 Закону України Про судовий збір визначено випадки коли судовий збір не сплачується та категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, а ст. 8 вказаного Закону та ст. 136 ЦПК України визначено підстави та порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Крім того ч. 3 ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів визначено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

В позовній заяві посилаючись на постанову Верховного Суду від 26.02.2020р. у справі № 643/2870/16 стверджує, що він як споживач фінансових послуг звільнений від сплати судового збору згідно ч. 3 ст. 22 закону України Про захист прав споживачів.

Так, у постанові Верховного Суду № 643/2870/18 від 26.02.2020р., на яку посилається позивач, Касаційним цивільним судом вказано, що позов про визнання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, стосується кредитних правовідносин. У випадку пред`явлення такого позову споживачем фінансових послуг підлягає застосуванню положення ч. 3 ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів.

Водночас в іншій постанові Верховного Суду від 12.08.2020р. у справі № 638/6060/18, Касаційним цивільним судом зазначено, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018р. в справі № 761/24672/15-ц вказано, що у статті 5 Закону України Про судовий збір визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, у якому не передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав. Разом з тим у частині 3 статті 22 Закону України Про захист прав споживача передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Тобто приписи ч. 3 ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів застосовуються у разі звернення до суду з позовом спрямованим на захист прав споживача, а не будь-якого позову пов`язаного з наданням тих чи інших послуг.

За таких обставин суд бере до уваги правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду яка прийнята пізніше, тобто від 12.08.2020р. у справі № 638/6060/18. Відтак посилання позивача на постанову Верховного Суду від 26.02.2020р. у справі № 643/2870/18 суд відхиляє.

Також слід зазначити, що із системного аналізу положень Закону України Про захист прав споживачів слідує, що для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України Про захист прав споживачів.

Суд констатує, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов.

Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у відповідності до вимог статті 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України Про захист прав споживачів, зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до приписів Закону України Про захист прав споживачів, таким чином надавши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України Про захист прав споживачів.

Однак у позовній заяві позивачем не зазначено яким чином порушуються його права, як споживача, при цьому вказує, що жодного нотаріально посвідченого договору з ТОВ КОШЕЛЬОК не укладав, а тому на дані правовідносини не поширюється дія Закону України Про захист прав споживачів, а отже пільг, передбачених ч. 3 ст. 22 вказаного Закону позивач не має.

Тобто, поданий позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не є позовом про захист прав споживачів, а тому за його подання позивач має сплатити судовий збір за загальними правилами в сумі 992 грн. 40 коп.

Таким чином позивачем, в порушення приписів ст.ст. 175 та 177 ЦПК України, не зазначено підстави звільнення від сплати судового збору, не подано клопотання, заяви про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору чи належних та допустимих доказів сплати судового збору в порядку та розмірі, визначених Закону України Про судовий збір.

Крім того у позовній заяві не в повній мірі зазначенні дані щодо сторін, а саме щодо позивача не зазначено поштового індексу та електронної пошти, якщо така наявна, щодо відповідача не зазначено відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, є законні підстави для залишення вказаної позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Крім того вважаю за необхідне також зазначити таке.

Згідно ч.ч. 1 та 4 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

У заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

У вступній частині позовної заяви зазначено третіх осіб - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича та приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булехевіча Степана Вікторовича.

Однак, в порушення приписів ст. 53 ЦПК України, в прохальній частині позовної заяви жодним чином не обумовлено вимогу щодо залучення третіх осіб до участі у справі на стороні позивача чи відповідача, а у мотивувальній частині - не зазначено яким чином рішення у справі може вплинути на права або обов`язки третіх особи щодо однієї зі сторін, та в матеріалах позовної заяви відсутня окрема заява про таке залучення, оформлена відповідно до вимог ст. 53 ЦПК України, що в свою чергу, позбавляє суд можливості належним чином вирішити питання щодо необхідності залучення третіх осіб до участі у справі.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 259-261 ЦПК України, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю КОШЕЛЬОК про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху та надати позивачу для усунення недоліків строк 3 (три) дні, який рахується з моменту отримання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу виконати вимоги ухвали суду щодо зазначення:

- поштового індексу та електронної пошти позивача, відомих номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача.

- підстав звільнення від сплати судового збору, подання клопотання, заяви про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору чи належних та допустимих доказів сплати судового збору в порядку та розмірі, визначених Закону України Про судовий збір;

- змісту позовних вимог з урахуванням приписів Закону України Про захист прав споживачів: способу (способів) захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;

- викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини з урахуванням приписів Закону України Про захист прав споживачів.

У випадку не виконання вимог ухвали у зазначений суддею строк, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Копію ухвали направити позивачу - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.Г. Сокол