Справа №443/2062/21
Провадження №2/443/5/22
РІШЕННЯ

іменем України

14 лютого 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Жидачеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом в якому, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просить збільшити розмір аліментів присуджених Жидачівським районним судом Львівської області 28.12.2012 в сумі 500 грн. 00 коп. з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 1 500 грн. 00 коп. щомісячно до повноліття.

Обґрунтування позовних вимог

В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалася на те, що рішенням Жидачівського районного суду Львівської області з ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання спільної дочки в сумі 500 грн. щомісячно, але на даний час ця сума мізерна. Не дивлячись на таку маленьку суму аліментів, відповідач і її не сплачує, заборгувавши станом на листопад 2021 року 77 813 грн. 15 коп. Оскільки дочка росте, через що майже весь свій заробіток позивачка витрачає на дочку. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, не цікавиться дочкою, не займається її вихованням. В даний час їй стало відомо, що у відповідача змінився матеріальний стан у кращу сторону. Якщо він раніше перебивався тимчасовими заробітками і офіційно не працював, то вже тривалий час працює у Польщі, де має непогані заробітки, а тому вона вирішила звернутися до суду із даним позовом.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 24.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, а справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 14.02.2022 /а.с.15-16/.

Розгляд справи по суті відбувся 14.02.2022 за відсутності сторін.

Позивачка, ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду у судове засідання не з`явилася. Подала заяву в якій просить зменшити позовні вимоги та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1500,00 грн. щомісячно.

Відповідач, ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Радович Б.Р. подав заяву в якій не заперечує проти задоволення позову щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1500,00 грн. в місяць.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, перевіривши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а відтак позов слід задовольнити.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Сторони по справі є батьками доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 видане 24.09.2015 виконавчим комітетом відділом ДРАЦС Жидачівського РУЮ у Львівській області /а.с.3/

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 24.01.201 у справі №1307/2533/2012 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано /а.с.6/

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 28.12.2012 у справі №1307/2534/2012 з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 500 (п"ятсот) грн. щомісячно. /а.с.5/

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 29.11.2021 ОСОБА_2 нараховано заборгованість зі сплати аліментів у сумі 77 813,15 грн. /а.с.7-8/

Згідно довідки про склад сім`її станом на 01.11.2021 ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 /а.с.4/

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім цього, суд враховує положення статей 8,11,12 ЗУ «Про охорону дитинства»(26 квітня 2001 року № 2402-III).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з приписами абзацу 2 частини 3 статті 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (стаття 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить з 1 січня 2022 року - 2618 гривень.

Вказана величина свідчить про мінімальний рівень матеріального забезпечення.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Крім цього, суд враховує, що в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Слід зазначити, що вищевказана правова позиція підтверджена правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року в справі № 632/580/17, провадження № 61-51сво19.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, яка визначає критерії законності та обґрунтованості рішення, а також ст. 13 «Про судоустрій і статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з тим, суд враховує, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а відтак при прийнятті рішення суд враховує визнання відповідачем позову.

Враховуючи мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, беручи до уваги витрати, які необхідні для утримання та виховання дитини, необхідність створення для неї такого рівня життя, який був би достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, рівність прав батьків щодо обов`язку утримання дитини та моменту з якого проводиться стягнення, в зв`язку з чим суд доходить до переконання про необхідність зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки за рішенням суду, на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1 500,00 грн щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Суд зазначає, що утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків в рівній мірі.

Право на отримання позивачкою аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розмірі 1 500,00 грн., визнається відповідачем, відтак, дана обставина в силу приписів частини 1ст. 82 ЦПК України не потребує доказуванню.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності позов слід задовольнити повністю.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зміна розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно вимог ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Статтею 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову

Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів не сплачувала судовий збір в сумі 908,00 грн., так як звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»

За цих підстав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 454,00 грн., тобто 50 % від суми судового збору, яка підлягала до сплати позивачкою при поданні позову до суду, а іншу частину судового збору 454,00 грн. компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 28 грудня 2012 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с. Піски Пустомитівського району Львівської області в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки с. Туради Жидачівського району Львівської області на утримання однієї дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 500 (п"ятсот) грн. щомісячно на тверду грошову суму у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, і до повноліття дитини.

Відкликати виконавчий лист Жидачівського районного суду Львівської області справа №1307/2534/2012 з Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) після набрання цим рішення законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Р.Г. Равлінко