КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2022 року м. Київ

Унікальний номер справи № 361/7882/20

Апеляційне провадження 22-ц/824/2154/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Немировська О.В., Ящук Т.І.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану через представника ОСОБА_3 , на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Петришин Н.М., в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в :

у листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.03.2020 з відповідача стягнуто аліменти у розмірі 2000 грн на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 24.09.2019 до повноліття дитини.

Відповідач ухиляється від сплати аліментів, у зв`язку із чим має заборгованість, яка станом на 01.10.2020 за період із 24.09.2019 по 01.10.2020 становить 18 000 грн. Загальний розмір пені за цей період складає 50 140 грн. Проте, у відповідність до вимог ст. 196 СК України, просить стягнути із відповідача на свою користь пеню у сумі 18 000 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27.09.2021 позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 18 000 грн, яка утворилася за період із вересня 2019 року по жовтень 2020 року.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_2 через представника подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, судом не враховано, що позивачка звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів та просила стягнути аліменти у сумі 5 000 грн щомісячно, але судом стягнуто аліменти у сумі 2 000 грн. Позивачка подала апеляційну скаргу, за наслідками розгляду якої рішення суду першої інстанції залишене без змін. Відтак незважаючи на те, що аліменти у сумі 2 000 грн стягнуто з 24.09.2019, рішення набрало законної сили лише 11.06.2020, а тому саме з цього часу у нього виник обов`язок виконувати рішення суду. Відповідач не сплатив заборгованість по аліментах у період з 01.10.2019 по 22.10.2020 не з власної вини, оскільки у цей час тривав розгляд справи. Крім того, пеню нараховано і з 01 по 22 жовтня 2020 року не зважаючи на те, що аліменти у серпні та вересні 2020 року сплачені відповідачем удвічі більшому розмірі, а саме у серпні та вересні 2020 року він сплатив аліменти у сумі по 4 000 грн, а тому у нього відсутній борг по сплаті аліментів, а відповідно він і не повинен сплачувати пеню.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомленням учасників справи.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.03.2020 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у сумі 2 000 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно із відповідною індексацією згідно закону, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня пред`явлення позову 24.09.2019 у до повноліття дитини.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням суду, позивачка подала апеляційну скаргу, у якій просила скасувати рішення суду та стягнути аліменти у сумі 5 000 грн. За наслідками розгляду апеляційної скарги постановою Київського апеляційного суду від 11.06.2020 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

22.06.2020 Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист № 361/6776/2019, який пред`явлено для примусового виконання до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Згідно розрахунку заборгованості, складеного старшим державним виконавцем Попович А.О., заборгованість за виконавчим листом № 361/6776/2019 від 22.06.2020 станом на 01.10.2020 за період із вересня 2019 року по вересень 2020 року становить 18 000 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів відсутності своєї вини у виникненні заборгованості по аліментам. Проводячи розрахунок пені суд зазначив, що з наданих документів не вбачається, за які місяці державним виконавцем враховано погашення боргу, тому суд рахував сплачені відповідачем кошти як погашення боргу починаючи з першого місяця прострочення.

Колегія суддів розглянувши справу виходить з наступного.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходів її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

За приписами ст. 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) лише у разі, якщо заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини платника аліментів.

У даній справі розмір аліментів у 2 000 грн визначений рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.03.2020, яке набрало законної сили лише 11.06.2020.

До зазначеної дати рішення суду першої інстанції не набрало законної сили та відповідач не мав зобов`язань сплачувати аліменти на виконання рішення суду. Суд першої інстанції не допустив негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Відтак обов`язок сплачувати аліменти за рішенням суду у відповідача виник з 11.06.2020. Саме з цього часу виник і обов`язок сплатити заборгованість по аліментам, яка виникла за час розгляду суду.

Висновки суду про те, що відповідач мав сплачувати аліменти у розмірі, визначеному рішенням суду, яке не набрало законної сили не ґрунтуються за вимогах закону.

Відтак і висновки суду про те, що заборгованість з вересня 2019 року виникла з вини платника аліментів є помилковими.

Відповідачем сплачено аліменти у серпні 2020 року у сумі 4 000 грн та у вересні 2020 року у сумі 4 000 грн.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц, від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Відповідач мав сплатити 2 000 грн за червень 2020 року та заборгованість з вересня 2019 року у сумі 18 000 грн до кінця червня 2020 року, проте сплатив частково борг лише у серпні 2020 року, построчивши сплату цих сум на 31 день.

Колегія суддів для розрахунку пені приймає розрахунок заборгованості по аліментам, складений державним виконавцем, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом. Боржник розмір заборгованості, обчислений державним виконавцем, не оспорював.

Виходячи з такого розрахунку, пеня за липень 2020 року складає 6 200 грн (20 000 грн *1 %*31 день).

Пеня за серпень 2020 року складає 9 920 грн (20 000 грн - 4 000 грн * 1% *62 дні).

Пеня за вересень 2020 року складає 11 040 грн (16 000 - 4 000*1%*92 дні).

Разом розмір пені за період з липня по вересень 2020 року включно складає 27 160 грн.

За положеннями ст. 196 СК України розмір пені не може становити більше 100 відсотків заборгованості.

Оскільки розмір пені перевищує розмір заборгованості стягненню підлягає пеня у розмірі, який відповідає розміру боргу, визначеного державним виконавцем 18 000 грн. Саме ця сума стягнута судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки відповідач сплатив аліменти після набрання рішенням законної сили у більшому розмірі, то не повинен сплачувати пеню не можна визнати обгрунтованими, оскільки з набранням рішенням законної сили у відповідача виник обов`язок сплачувати не лише аліменти у сумі 2 000 грн щомісячно, а і сплатити аліменти за минулий час, з якого вони присуджені (з 24.09.2019). Ці зобов`язання відповідач не виконав. Закон не визначає період у який має бути сплачена заборгованість, яка виникла внаслідок того, що рішення не набрало законної сили, а відтак така заборгованість має бути сплачена з дня набрання рішенням законної сили.

З питання розстрочення чи відстрочення сплати заборгованості відповідач не звертався.

Доводи апеляційної скарги про те, що тривалий розгляд справи про стягнення аліментів відбувся через те, що саме позивач оскаржила рішення суду в апеляційному порядку не мають правового значення. Відповідач був згоден з рішенням суду, яким визначено аліменти у сумі 2 000 грн, а тому навіть коли рішення не набрало законної сили він не мав перешкод сплачувати аліменти у зазначеній сумі, а у разі встановлення судом апеляційної інстанції аліментів у більшому розмірі доплатити різницю між сплаченими сумами та визначеними судом. Проте таких дій відповідач не вчинив, та у період розгляду справи про стягнення аліментів будь - яких коштів не сплатив. Відтак незважаючи на те, що доводи апеляційної скарги про відсутність вини відповідача у невиплаті аліментів з вересня 2019 року є обгрунтованими, наявність вини відповідача у несплаті аліментів з 11.06.2020 у повному розмірі, включаючи і аліменти, присуджені з 24.09.2019, надає право стягувачу на отримання пені за період після набрання рішенням про стягнення аліментів законної сили до повного погашення заборгованості.

Неправильно визначений судом період нарахування пені не призвів до неправильного вирішення спору, а тому рішення суду першої інстанції не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлений 08.02.2022.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

Т. І. Ящук