_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/782/22
Провадження № 2/947/1475/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2022 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Куриленко О.М.

за участю секретаря Баранової Ю.О.

представника позивача Зайцевої В.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Одеської філії АТ «Укртелеком» до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні чи розпорядженні майном,

В С Т А Н О В И В :

11 січня 2022 року позивач звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким: усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні належному на праві власності АТ «Укртелеком» () в особі Одеської філії АТ «Укртелеком» () майном розташованим за адресою м. Одеса, вул. Академіка Корольова №43, гараж № НОМЕР_1 загальною площею 19,5 м2 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) звільнити та повернути орендоване майно в належному стані разом з отриманими приналежностями, обладнанням, інвентарем, а також усіма поліпшеннями, які неможливо відокремити від орендованого майна. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Укртелеком» () в особі Одеської філії АТ «Укртелеком» (р/р ІВАН: НОМЕР_3 АТ «Альфа-Банк» МФО 300346) () сплачений останнім судовий збір.

Свої вимоги мотивує тим, що між Акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Одеської філії АТ «Укртелеком» та відповідачем ОСОБА_1 на підставі договору № 51Е100-122/21 виникли відносини оренди нерухомого майна, розташованого в м. Одеса, вул. Академіка Корольова №43, гараж № НОМЕР_1 загальною площею 19,5 м2.

Позивач посилається на те, що відповідно до п. 11.1 Договорів сторони домовилися, що згідно ст.. 631 ЦК України умови Договору застосовуються до відносин, що виникли з 15 листопада 2020 року.

Відповідно до п. 11.1 Договору, відповідний Договір набирає чинності після його підписання і діє до 14 листопада 2021 року включно та до повного виконання Сторонами свої зобов`язань.

Позивач стверджує, що станом на 14.08.2021 р. та дату закінчення дії Договору, жодних листів та усних повідомлень із інформацією про наміри Відповідача щодо подальшої оренди орендованого майна за Договором на адресу АТ «Укртелеком» в особі Одеської філії АТ «Укртелеком» не надходило.

Також вказує, що для забезпечення виконання зобов`язання відповідача за вказаним договором, позивач направляв звернення з нагадуванням про закінчення терміну дії Договору та вимоги звільнити орендоване майно, однак, станом на 28.12.2021 р. орендоване за Договором майно досі не звільнено Орендарем, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 12.01.2022 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Представник позивача Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Одеської філії АТ «Укртелеком» - Зайцева Вікторія Вячеславівна у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги визнав та повідомив, що на теперішній час ним було звільнено арендоване майно, при цьому виявив згоду наступного дня передати представникові позивача ключі від орендованого гаражу.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Одеської філії АТ «Укртелеком» та відповідачем ОСОБА_1 виникли відносини оренди нерухомого майна, розташованого в м. Одеса, вул. Академіка Корольова № 43, гараж № НОМЕР_1 загальною площею 19,5 м2.

Факт виникнення відносин оренди нерухомого майна та взаємних зобов`язань між сторонами від 15.11.2020 року підтверджується актом приймання-передачі майна від 15.11.2020 року.

03.02.2021 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір оренди нерухомого майна, а саме № 51Е100-122/21 ( далі - Договір).

Згідно умов Договору Позивач передає Відповідачу, а Відповідач бере в строкове платне користування нерухоме майно, розташоване в АДРЕСА_2 , гараж № НОМЕР_1 загальною площею 19,5 м2 для розміщення автотранспорту.

В п. 11.1 Договору сторони домовилися, що згідно ст. 631 ЦК України умови Договору застосовуються до відносин, що виникли з 15 листопада 2020 р.

Згідно п 3.1 Договору орендна плата складається з плати за користування нерухомим майном та плати за надання Орендодавцем послуг з утримання орендованого майна.

П.3.8. Договорів резюмує, що Позивач надає Відповідачу рахунок-акт про надані послуги, яким підтверджується обсяг та вартість послуг оренди, а у разі не отримання Орендарем рахунку-акту, Орендар зобов`язаний здійснити оплату орендної плати не пізніше 20 числа місяця, у якому має бути здійснена така оплата.

AT «Укртелеком» в особі Одеської філії AT «Укртелеком» дотримуючись своїх зобов`язань за Договором щомісячно виставляло Рахунки-Акти, якими підтверджувався обсяг, вартість та стан заборгованості за послуги оренди за попередні місяці. Відповідні рахунки-акти одночасно є актами передавання-приймання наданих послуг за визначений в ньому період.

Як вбачається з акту звіряння за Договором № 51Е100-122/21, станом на 10.12.2021 р. у Відповідача відсутня заборгованість.

Згідно п. 11.1 Договору, відповідний Договір набирає чинності після його підписання і діє до 14 листопада 2021 р. включно та до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 773 ЦК України на наймача покладений обов`язок користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору, а ч. 1 ст. 763 ЦК України встановлене загальне правило, за яким договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно п. 11.2 Договору, договір автоматичній пролонгації не підлягає і може бути продовжений лише у випадку досягнення між Сторонами письмової згоди про це.

Відповідно до п. 11.3 Договору Сторони узгодили порядок реалізації Відповідачем такого права, а саме:

- Не пізніше ніж за 90 календарних днів до закінчення строку дії Договору (не пізніше 14.08.2021 р.) Орендар зобов`язаний повідомити Орендодавця про наміри щодо подальшої оренди орендованого майна;

- Орендодавець у відповідь на повідомлення Орендаря зобов`язаний повідомити останнього про можливість та умови пролонгації Договору (або його переукладення на новий строк). При цьому, Орендодавець може прийняти рішення про вибір орендаря на конкурсних засадах (в тому числі шляхом проведення електронного аукціону) та запропонувати Орендарю взяти участь у такому конкурсі. У разі, якщо Орендар відмовиться від участі у конкурсі (аукціоні), не візьме в ньому участь, то вважається, що Орендар та Орендодавець не досягли домовленості щодо умов договору для можливості його укладення на новий строк і тому, зважаючи на положення абз. З ч. 1 ст. 777 ЦК України, переважне право Орендаря на укладення договору на новий строк прининяється, а Орендар зобов`язується звільнити орендоване майно та повернути його Орендодавцю за актом приймання-передачі не пізніше дати закінчення строку дії Договору;

- У разі якщо Орендар не повідомив Орендодавця про наміри щодо подальшої оренди, то Орендодавець за один місяць до закінчення дії договору повідомляє Орендаря про припинення Договору на підставі закінчення строку, на який його було укладено у зв`язку з тим, що орендар не надіслав у встановлений строк відповідне повідомлення про наміри щодо подальшої оренди, а також про необхідність звільнити Орендоване майно і підписати акт приймання-передачі (повернення з оренди) Орендованого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, листом № 315-37 від 02.11.2021 р. Відповідачу нагадано про скору дату закінчення терміну дії Договору № 51Е100-122/21 від 03.02.2021 р., повідомлено про проведення аукціону за № лоту: UТК280921_01Р та запропоновано укласти договір оренди відповідного майна за ставкою переможця аукціону - 1050 грн.

В подальшому, листом № 351-37 від 30.11.2021 р. ОСОБА_1 був повторно повідомлений про закінчення терміну дії Договору № 51Е100-122/21 від 03.02.2021 р. та наміри АТ «Укртелеком», у випадку не звільнення орендованого майна, звернутись до суду для примусового звільнення з приміщення.

Факт отримання даних повідомлень підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 236 та 357.

Згідно п. 2.3 Договору, передання орендованого майна у користування ні за яких умов не може призвести до виникнення у Орендаря права власності (у тому числі спільної) на орендоване майно.

Відповідно п. 2.4 Договору, Орендар зобов`язаний за актом приймання-передачі повернути Орендодавцю майно, разом з отриманими приналежностями, обладнанням, інвентарем, а також х усіма поліпшеннями, які неможливо відокремити від Орендованого майна, в належному стані, з урахуванням нормального зносу, не пізніше останнього дня строку дії Договору.

У випадку не передачі Орендарем орендованого майна в день закінчення строку дії Договору, або відмови Орендаря підписати акт приймання-передачі про повернення орендованого майна з оренди, пункт 2.5 Договорів встановлює право Орендодавця звільнити орендоване майно від майна (обладнання) Орендаря, що знаходиться в ньому.

Ч. 1 ст. 785 ЦК України передбачено, що в разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Договір № 51Е100-122/21 від 03.02.2021 р. є підставою виникнення права Орендаря користуватися орендованим майном упродовж строку дії Договорів зі сплатою Орендодавцю орендної плати, погодженої умовами Договору; а припинення Договору є підставаю виникнення обов`язку Орендаря повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в Договорі.

Користування майном за Договором є правомірним, якщо воно відповідає умовам укладеного Договору та положенням чинного законодавства, які регулюють такі правовідносини з урахуванням особливостей предмета найму та суб`єктів договірних правовідносин.

Відносини найму (оренди) у разі неправомірного користування майном можуть регулюватися умовами Договорів, що визначають наслідки неправомірного користування майном, та нормами законодавства, які застосовуються до осіб, які порушили зобов`язання у сфері орендних відносин.

Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 ЦК України. Із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за Договорами у Орендаря виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ.

Після спливу строку дії Договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки Позивача та Відповідача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за ч. 2 ст. 785 ЦК України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.

За змістом наведених норм із закінченням строку Договору, на який його було укладено, за відсутності повідомлень Орендаря про наміри продовження дії договору та наявності заперечень Орендодавця щодо подальшого користування наймачем майном, Договір є припиненим, що означає припинення дії (чинності) для сторін всіх їх умов, а їх невиконання (невиконання окремих їх умов) протягом дії Договору є невиконанням зобов`язань за цим Договором, що має відповідні наслідки (настання відповідальності за невиконання чи неналежне виконання обов`язків під час дії Договору тощо), однак не зумовлює продовження дії (чинність) Договору в цілому або тих його умов, що не були виконані (неналежно виконані) стороною (сторонами).

Оренда це засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до п. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 р. № 435-ІУ за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як випливає з п. 1 ст. 631 ЦК України закінчення строку дії договору, яким вважається проміжок часу, протягом якого сторони мають право здійснювати свої права та обов`язки, зумовлює припинення можливості здійснювати відповідні права стороною договору.

Зобов`язання припиняється частково, або у повному обсязі на підставах, установлених договором або законом (п. 1 ст. 598 ЦКУ).

Згідно з п. 1 ст. 785 ЦКУ у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до 1 ч. ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей cтрок (термін).

В силу ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог Кодексу, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність та обґрунтованість невиконання умов договорів орендаря - відповідача перед орендодавцем - ПАТ «Укртелеком» в особі Одеської філії «Укртелеком».

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги на користь позивача з відповідача стягується 50 відсотків судового збору, а інші 50 відсотків повертаються позивачу з державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 11, 202, 525, 526, 610, 612, 759, 762, 785 суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Одеської філії АТ «Укртелеком» до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні чи розпорядженні майном задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні належному на праві власності АТ «Укртелеком» () в особі Одеської філії АТ «Укртелеком» () майном розташованим за адресою м. Одеса, вул. Академіка Корольова №43, гараж № НОМЕР_1 загальною площею 19,5 м2 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) звільнити та повернути орендоване майно в належному стані разом з отриманими приналежностями, обладнанням, інвентарем, а також усіма поліпшеннями, які неможливо відокремити від орендованого майна.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Укртелеком» () в особі Одеської філії АТ «Укртелеком» (р/р ІВАН: НОМЕР_3 АТ «Альфа-Банк» МФО 300346) () 50 відсотків понесених витрат на сплату судового збору у розмірі 1350,00 гривень.

Повернути Акціонерному товариству «Укртелеком» () в особі Одеської філії АТ «Укртелеком» (р/р ІВАН: НОМЕР_3 АТ «Альфа-Банк» МФО 300346) () з Державного бюджету України 50 відсотків понесених судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1350,00 гривень, згідно платіжного доручення № 9768 від 28 грудня

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Куриленко О. М.