Єдиний унікальний номер справи 183/593/22
Провадження № 2/183/2305/22

У Х В А Л А

02 лютого 2022 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майна Г. Є., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром маркет" (08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9 А, оф. 204), треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович (01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд. 6/5), державний виконавець Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Марич Катерина Сергіївна (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, буд. 7) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

01 лютого 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом до ТОВ "Фінпром маркет", треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., державний виконавець Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Марич К. С., у якому позивач просить:

- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 5522 від 04 лютого 2021 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінпром маркет" заборгованості у розмірі 7976,51 грн.;

- стягнути з відповідача ТОВ "Фінпром маркет" на його користь судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як убачається зі змісту позовної заяви, предметом спору є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

За змістом ч. 12 ст. 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

При цьому, у своїй позовній заяві позивач, скориставшись наданим їй правом стосовно підсудності справи за вибором позивача, у відповідності до положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України, посилається на своє право на звернення до суду за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса.

Згідно з положенням п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

Місце виконання рішення визначене статтею 24 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" № 3 від 01 березня 2013 року, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Судом установлено, що у провадженні державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Марич К.С. перебуває виконавче провадження № 65569849 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 5522 від 04 лютого 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінпром маркет" заборгованості у розмірі 7976,51 грн.

Крім того, позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України, виданого на ім`я позивача та наданого суду у засвідченій позивачем копії до матеріалів позовної заяви.

Таким чином, місцем виконання виконавчого напису є м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

Аналізуючи вищевикладені доводи та враховуючи, що при поданні позовної заяви позивачем обрано альтернативну підсудність даної справи - за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса, суд приходить до висновку, що ця цивільна справа віднесена до предметної, інстанційної та територіальної юрисдикції Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, як суду на територіальній юрисдикції якого виконується спірний виконавчий напис нотаріуса.

Позовна заява, подана з додержанням вимог статей 175, 177 ЦПК України, віднесена до предметної, інстанційної та територіальної юрисдикції Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Підстав для залишення позовної заяви без руху, її повернення, відмови у відкритті провадження судом не встановлено.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною та відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України підлягає розгляду за правилами спрощеного провадження.

Також, разом із позовною заявою на адресу суду надійшло клопотання позивача, у якому він просить, на підставі ст. 84 ЦПК України, витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. належним чином завірену копію нотаріальної справи, яка була створена під час здійснення виконавчого напису № 5522.

Вирішуючи питання щодо заявленого позивачем клопотання про витребування доказів, виходжу з того, що відповідно до ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Проте, всупереч вимогам ст. 84 ЦПК України, звертаючись до суду з клопотанням про витребування доказів, позивачем не надано суду доказів на підтвердження вжиття ним заходів для отримання витребуваних доказів самостійно або причини неможливості самостійного отримання цих доказів, що є прямою вимогою закону.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що в задоволенні клопотання позивача про витребування доказів слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84, 187, 260, 274 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у цивільній справі. Справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.

Установити відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Установити позивачеві п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка повинна відповідати вимогам ст. 179 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи, а докази такого направлення надані суду разом із відповіддю на відзив.

Установити відповідачеві п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке повинно відповідати вимогам ст. 180 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи, а докази такого направлення надані суду разом із запереченням.

Установити третім особам п`ятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання письмових пояснень щодо позову, які повинні відповідати вимогам ст. 181 ЦПК України, копія яких одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи, а докази такого направлення надані суду разом з поясненнями.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч. 7 ст. 279 ЦПК України).

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud0427/.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена і підписана 02 лютого 2022 року.

Суддя Г.Є. Майна