Справа № 536/1859/21
Провадження № 2/536/157/22
11 лютого 2022 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.
за участю секретаря судового засідання Марченко О.М.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
ВСТАНОВИВ:
Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань станом на 26 вересня 2021 року утворилась заборгованість на загальну суму 22 378 грн. 20 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 17 399 грн. 96 коп., заборгованості за відсотками в сумі 4 978 грн. 24 коп.
Просили суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 22 378 грн. 20 коп. та судові витрати у розмірі 2 270 грн.
Ухвалою судді від 08 листопада 2021 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відзив на позовну заяву до суду не надійшов.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи в відповідності до ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Установлено, що 25 червня 2019 року між Акціонерним товариством «Акцент Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських послуг на підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно якої вона отримала кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.
З вищевказаної заяви також вбачається, що відповідач засвідчив своїм підписом згоду з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування основними умовами обслуговуванняі кредитування розташованими в рекламному буклеті, що складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.
Окрім вказаної Заяви, відповідачем 25.06.2019 також підписано і Паспорт споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка", з якої вбачається, що останній погодився з базовою відсотковою ставкою, наслідками прострочення або невиконання зобов`язань за договором. Вказаний документ ОСОБА_1 підписано за допомогою підтвердження ОТП пароля з його номера телефону.
З поданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем здійснювались витрати кредитних коштів, однак платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту останнім вносилися не в повному обсязі
Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором, відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, у зв`язку з чим станом на 26.09.2021 утворилась заборгованість у розмірі 22 378 грн. 20 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 17 399 грн. 96 коп., заборгованості за відсотками в сумі 4 978 грн. 24 коп.
Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За правилами ст. 1054, ст.1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатні 1048 цього Кодексу.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про доведеність факту виконання кредитодавцем - позивачем, взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, оскільки ним надані грошові кошти відповідачу у вигляді кредитного ліміту на кредитну картку. Тобто позивач виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України.
Щодо виконання зобов`язань за кредитним договором зі сторони відповідача, то останній ухиляється від їх виконання.
Умови договору відповідачем порушені, про що свідчать розрахунок заборгованості наданий позивачем, згідно якого у відповідача виникла заборгованість, що в подальшому за відсутності щомісячних фіксованих платежів призвело до нарахування відсотків за користування кредитом.
Зважаючи на те, що відповідачем порушено умови кредитного договору, не надано ним суду доказів на спростування розрахунку заборгованості, який поданий позивачем, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Так як позов задоволено, то в відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270 грн., що підтверджено документально.
Керуючись статтями 13, 81,ч. 2 ст.141, 259, 263-265, 279, 280 ЦПК України, на підставі ст. 525, 526 ЦК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість по кредиту за договором №б/н від 25 червня 2019 року станом на 26 вересня 2021 року в сумі 22 378 (двадцять дві тисячі триста сімдесят вісім) грн. 20 коп., а саме: кредит 17 399 (сімнадцять тисяч триста дев`яносто дев`ять ) грн. 96 коп., відсотки 4 978 (чотири тисячі дев`ятсот сімдесят вісім) грн. 24 коп. та судовий збір в сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят ) грн.
На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його отримання до Полтавського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
СуддяС. М. Клименко