Справа № 761/2220/22
Провадження № 2-з/761/488/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., вивчаючи матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 761/2220/22,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС», третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 20.01.2022 позовну заяву залишено без руху з підстав несплати судового збору та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Одночасно з подачею позову позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 66647979 відкритого 31.08.2021 приватним виконавцем Шинделем В.А. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Остапенко Є.М. від 19.05.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 47143.

Ухвалою суду від 20.01.2022 заяву про забезпечення позову повернуто позивачу на підставі ч. 9 ст. 153 ЦПК України, оскільки заява не відповідача вимогам ст. 151 ЦПК України, зокрема, позивачем не було сплачено судовий збір.

08.02.2022 до суду на виконання вимог ухвали суду направлено клопотання представника позивача з квитанцією про сплату судового збору у розмірі 992, 40 грн.

Також 10.02.2022 до суду повторно надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої представник позивача просив зупинити стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Остапенко Є.М. від 19.05.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 47143.

Положеннями ч.1 ст.153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно положень ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 151 ЦК України визначені вимоги до заяви про забезпечення позову.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 6 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою заяви про забезпечення доказів або позову сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496, 20 грн.

Судовий збір за подання вказаної заяви представником не сплачено. Водночас представник позивача послався на ч. 4 ст. 136 ЦПК України та вказав, що у разі подання позовної заяви після подання заяви про забезпечення доказів або позову розмір судового збору зменшується на розмір судового збору, сплаченого за відповідну заяву про забезпечення доказів або позову, а квитанція про сплату судового збору міститься в матеріалах справи.

Разом з тим, квитанція про сплату судового збору у розмірі 496, 20 за подання заяви про забезпечення позову у матеріалах справи відсутня.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 136 ЦПК України, у разі подання позовної заяви після подання заяви про забезпечення доказів або позову розмір судового збору зменшується на розмір судового збору, сплаченого за відповідну заяву про забезпечення доказів або позову.

Аналізуючи положення вказаних норм можна дійти абсолютно логічного висновку, що у вказаній нормі йдеться мова про право позивача сплатити судовий збір у меншому розмірі за подання позовної заяви у разі якщо позивач попередньо звертався до суду із заявою про забезпечення позову, таку заяву було судом розглянуто та задоволено, а позов подано у строк, визначений ч. 4 ст. 152 ЦПК України.

Позивачем же заяву про забезпечення позову подано одночасно із позовною заявою, відтак підстави для застосування положень ч. 4 ст. 136 ЦПК України - відсутні.

Крім того, положення вказаної статті стосуються зменшення розміру сплати судового збору за подання саме позовної заяви, а не заяви про забезпечення позову (незалежно від того, коли така заява подавалась).

З огляду на зазначене, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову, яка подається одночасно з позовом або після його подачі до суду, сплачується на загальних підставах за ставками судового збору, які діють на момент звернення до суду з відповідною заявою, що нині становить 496, 20 грн.

Позивачем не надано до матеріалів справи доказів сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову у вказаному розмірі.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже, заява про забезпечення позову є такою, що не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України та підлягає поверненню заявнику.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 149, 150, 151, 153, 353-354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 761/2220/22, - повернути позивачу.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: