Постанова

Іменем України

11 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 766/5123/20

провадження № 61-20679св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дорофеєва 28»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09 квітня 2021 року у складі судді Єпішина Ю. М. та постанову Херсонського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року у складі колегії суддів: Базіль Л. В., Орловської Н. В., Приходько Л. А.

Зміст позовних вимог

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом

до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дорофеєва 28» (далі - ОСББ «Дорофеєва 28») про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги мотивувала тим, що 18 липня 2016 року між нею та ОСББ «Дорофеєва 28» укладена трудова угода (строк дії якої продовжений до 31 грудня 2017 року), яка відповідно до рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 листопада 2018 року, яке набрало законної сили, визнана трудовим договором.

Того ж дня наказом ОСББ «Дорофеєва 28» № 5 їй, як бухгалтеру, встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1 600 грн, а на підставі наказу від 28 квітня 2017 року № 6 з 01 квітня 2017 року збільшено посадовий оклад до 3 200 грн.

ОСОБА_1 вважала, що ОСББ «Дорофеєва 28» повинно було видати наказ про збільшення посадового окладу бухгалтера з 01 січня 2017 року, а тому у відповідача виникла перед нею заборгованість по заробітній платі за січень-березень 2017 року.

Крім того, у зв`язку з отриманням виробничої травми, що підтверджується актом Н-1/П спеціального розслідування нещасного випадку, у період з 04 січня 2017 року по 09 березня 2017 року вона перебувала на лікарняному, проте відповідач не провів розслідування нещасного випадку на виробництві та не сплатив їй допомогу у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Вказані дії ОСББ «Дорофеєва 28» завдали їй моральної шкоди, оскільки порушення трудових прав призвело до негативних змін у житті, викликало душевні та фізичні страждання, необхідність докладання додаткових зусиль для організації свого життя.

Із урахуванням вищезазначеного, ОСОБА_1 просила: зобов`язати відповідача видати наказ про встановлення посадового окладу бухгалтера ОСББ «Дорофеєва 28» 3 200 грн з 01 січня 2017 року, як мінімальної заробітної плати згідно наказу від 18 липня 2016 року № 5 та Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік»; стягнути з ОСББ «Дорофеєва 28» на її користь заробітну плату з урахуванням підвищення до мінімального розміру 3 200 грн за січень 2017 року у розмірі 80 грн та березень 2017 року у розмірі 1 163, 63 грн, що разом складає 1 243, 64 грн; стягнути з ОСББ «Дорофеєва 28» на її користь виплати по лікарняному щодо лікування виробничої травми з 04 січня 2017 року по 09 березня 2017 року у розмірі 7 112, 72 грн; стягнути з ОСББ «Дорофеєва 28» на її користь 9 600 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 09 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСББ «Дорофеєва 28» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за січень 2017 року та березень 2017 року з урахування підвищення

у сумі 1 243, 64 грн, що визначена без вирахування податків, обов`язкових внесків і платежів, що підлягають відрахуванню.

Стягнуто з ОСББ «Дорофеєва 28» на користь ОСОБА_1

3 398, 85 грн, що визначена без вирахування податків, обов`язкових внесків

і платежів, що підлягають відрахуванню, в рахунок відшкодування виплат

з тимчасової непрацездатності за період з 04 січня 2017 року по 09 березня 2017 року.

Стягнуто з ОСББ «Дорофеєва 28» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1 000 грн.

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у період з січня 2017 року по березень 2017 року ОСББ «Дорофеєва 28» не сплачувало ОСОБА_1 заробітну плату у повному обсязі з урахуванням підвищеного розміру мінімальної заробітної плати відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік», а тому наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивачка грошових коштів у сумі 1 243, 64 грн, що відповідатиме ефективному способу захисту порушених прав останньої.

Стягуючи з ОСББ «Дорофеєва 28» на користь ОСОБА_1 3 398, 85 грн в рахунок відшкодування виплат з тимчасової непрацездатності за період з 04 січня 2017 року по 09 березня 2017 року, місцевий суд керувався положеннями пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від 26 вересня 2001 року № 1266 (далі - Порядок № 1266).

Частково задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки 1 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції врахував тривалість часу, впродовж якого порушувались трудові права ОСОБА_1 , яка вимушена була докладати додаткових зусиль для їхнього захисту, а тому вважав, що визначений судом розмір відповідатиме засадам розумності, виваженості та справедливості.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Херсонського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09 квітня

2021 року в частині стягнення з ОСББ «Дорофеєва 28» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування виплат з тимчасової непрацездатності за період з 04 січня 2017 року по 09 березня 2017 рік змінено, збільшено суму стягнення з 3 398, 85 грн до 6 833, 11 грн.

В іншій оскаржуваній частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині вирішення питання про відшкодування моральної шкоди, погодився з визначеним розміром відшкодування у сумі 1 000 грн, вважаючи, що до таких висновків місцевий суд дійшов на підставі всебічного і повного з`ясування обставин справи, з урахуванням характеру та обсягу моральних страждань, а також тривалості часу, необхідного для відновлення порушених прав позивачки.

Збільшуючи суму стягнення з 3 398, 85 грн до 6 833, 11 грн у рахунок відшкодування виплат з тимчасової непрацездатності, апеляційний суд врахував, що протягом дванадцяти місяців перед настанням страхового випадку ОСОБА_1 мала страховий стаж менше шести місяців, у зв`язку з чим розрахунок виплати з тимчасової непрацездатності має проводитись відповідно до пункту 29 Порядку № 1266, а не пункту 11, як помилкового вважав суд першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У грудні 2021 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просить змінити рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09 квітня 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року в частині стягнення з ОСББ «Дорофеєва 28» на користь ОСОБА_1 1 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, збільшивши суму стягнення до 9 600 грн.

Підставами касаційного оскарження судових рішень заявниця зазначила неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України

від 25 квітня 2012 року у справі №6-23цс12 та постановах Верховного Суду від 06 грудня 2019 року справі №161/4030/16-ц, від 29 жовтня 2020 року

у справі № 210/4342/18, 17 листопада 2021 року у справі № 199/9361/19 (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України).

Також заявниця вказує на відсутність висновку Верховного Суду

щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах

(пункт 3 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також те, що суди не дослідили належним чином зібрані у справі докази та необґрунтовано відхилили клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували положення статті 237-1 Кодексу законів про працю України, оскільки у випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійну працездатність. На думку ОСОБА_1 , суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, неретельно підійшов до того, аби присуджена сума відшкодування була співмірною завданій моральній шкоді. Суди не дослідили докази, які підтверджують факт тривалого порушення ОСББ «Дорофеєва 28» її трудових прав у зв`язку з несвоєчасною оплатою тимчасової непрацездатності.

Судові рішення оскаржуються лише у частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, а тому в іншій частині касаційному перегляду не підлягають, враховуючи положення частини першої статті 400 ЦПК України.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

У січні 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У поданому відзиві на касаційну скаргу ОСББ «Дорофеєва 28» просить суд касаційної інстанції залишити касаційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, посилаючись на те, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж це достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її безпідставного збагачення. Посилання в касаційній скарзі на статтю 237-1 КЗпП України не звільняє позивача від доведення як наявності страждань, так і їхньої тривалості, тяжкості вимушених змін у житті тощо.

У запереченнях на відзив ОСОБА_1 вказує, що ОСББ «Дорофеєва 28» порушувало її трудові права шляхом незаконного звільнення, непроведенням своєчасного розрахунку, а також несплатою виплат з тимчасової непрацездатності, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

18 липня 2016 року між ОСББ «Дорофеєва 28» як замовником, та ОСОБА_1 , як виконавцем, укладено трудову угоду, відповідно до якої замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконувати роботи (надати послуги) з бухгалтерського обліку та економічного аналізу діяльності ОСББ в обсязі, відповідно до посадової інструкції, що додається.

Наказом ОСББ «Дорофеєва 28» від 18 липня 2016 року № 5 ОСОБА_1 прийнято на роботу з 19 липня 2016 року на посаду бухгалтера ОСББ «Дорофеєва 28», встановлено посадовий оклад у розмірі однієї мінімальної заробітної плати згідно із Законом України «Про Державний бюджет».

04 січня 2017 року ОСОБА_1 , прямуючи в банк «Південний», впала, внаслідок чого отримала закритий перелом правої променевої кістки зі зміщенням.

У період з 04 січня 2017 року по 11 січня 2017 року, з 13 січня 2017 року по 08 лютого 2017 рік та з 15 лютого 2017 року по 03 березня 2017 року внаслідок отриманої травми ОСОБА_1 була тимчасово непрацездатною, перебувала на лікарняному. Кількість календарних днів тимчасової непрацездатності позивачки, що підлягають оплаті, становить 65 днів.

Відомостей про відшкодування ОСОБА_1 виплат з тимчасової непрацездатності матеріали справи не містять.

Наказом ОСББ «Дорофеєва 28» від 28 квітня 2017 року № 6 ОСОБА_1 встановлено з 01 квітня 2017 року до терміну прийняття рішення загальними зборами оклад бухгалтера ОСББ «Дорофеєва 28» у розмірі одної мінімальної заробітної плати - 3 200 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 02 листопада 2018 року у справі № 766/6897/17, залишеним без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року та постановою Верховного Суду від 04 березня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано трудовим договором цивільно-правову угоду, укладену 18 липня 2016 року між ОСББ «Дорофеєва 28» та ОСОБА_1 на виконання робіт з бухгалтерського обліку та економічного аналізу діяльності об`єднання, термін дії якої продовжено до 31 грудня 2017 року.

09 вересня 2019 року складений акт Н-1 спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 04 січня 2017 року в ОСББ «Дорофеєва 28» відносно ОСОБА_1 . Нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом, оскільки він стався під час прямування до об`єкта за дорученням роботодавця.

Згідно з відомостями облікової картки форми ОК-5 Пенсійного Фонду України ОСОБА_1 протягом дванадцяти місяців перед настанням страхового випадку, який стався 04 січня 2017 року, мала страховий стаж 05 місяців 14 днів.

Позиція Верховного Суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з положеннями пункту 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 Кодексу законів про працю України, якою передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Зазначена норма права містить перелік юридичних фактів, що є підставою виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди.

Встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права, так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суди попередніх інстанцій врахували обставини справи, характер та обсяг страждань, яких зазнала позивачка, тривалість часу, впродовж якого порушувались трудові права ОСОБА_1 , яка вимушена була докладати додаткових зусиль для їхнього захисту, відновлення судом її прав, розмір стягнутої судом заборгованості по зарплаті та виплатам з тимчасової непрацездатності, у зв`язку з чим дійшли обґрунтованого висновку про стягнення з ОСББ «Дорофеєва 28» на користь позивачки 1 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Доводи касаційної скарги про необхідність відшкодування позивачці саме 9 600 грн моральної шкоди, а не присуджених судами 1 000 грн, зводяться до незгоди з висновками суду першої і апеляційної інстанцій за результатами оцінки доказів та необхідності здійснити переоцінку доказів у справі, що згідно з приписами статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18).

Посилання заявниці на неправильність застосування судами попередніх інстанцій статті 237-1 КЗпП України не знайшли свого підтвердження, Верховним Судом також не встановлено порушення порядку надання, отримання та оцінки доказів.

Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про неврахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року в справі № 210/4342/18, відповідно до якого у випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності, оскільки у вказаній справі судами досліджувалось питання щодо відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок отримання каліцтва та інвалідності через небезпечні або шкідливі умови праці, а тому такий висновок не може бути врахований під час розгляду цієї справи про стягнення заробітної плати.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення в оскаржуваній частині - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09 квітня 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дорофеєва 28» про відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:Є. В. Синельников
С. Ф. Хопта
В. В. Шипович