УХВАЛА

01 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 220/2381/16-ц

провадження № 61-21468ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 01 березня 2021 року, додаткове рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 12 квітня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 03 листопада 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відділ реєстрації Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області, Курахівська державна нотаріальна контора Донецької області, Комунальне підприємство «Великоновосілківське районне бюро технічної інвентаризації» про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання незаконним рішення, визнання недійсним і скасування свідоцтва про право власності, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання права власності у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 01 березня 2021 року, додаткове рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 12 квітня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 03 листопада 2021 року.

Вивчивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку про те, що вона не може бути прийнята до розгляду, виходячи з таких підстав.

Касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 392 ЦПК України, оскільки скаржником не було належним чином зазначено підстави касаційного оскарження.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Скаржник зазначає підстави касаційного оскарження рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції стосовно апеляційного перегляду саме рішення суду першої інстанції.

Водночас, касаційна скарга всупереч до вимог статті 392 ЦПК України не містить чітких посилань на підстави касаційного оскарження додаткового рішення суду першої інстанції.

Належне зазначення скаржником підстав для касаційного оскарження є обов`язковою умовою щодо оформлення касаційної скарги, яка необхідна для подальшого вирішення питання про відкриття касаційного провадження та для подальшого розгляду касаційної скарги.

Скаржником не виконано в повній мірі вимоги законодавства стосовно зазначення підстав касаційного оскарження, в зв`язку з чим касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Суд касаційної інстанції роз`яснює, що скаржнику для усунення даного недоліку, а також з метою недопущення подвійного тлумачення змісту касаційної скарги, необхідно надати до суду уточнену касаційну скаргу, в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити підставу(и) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування.

Тобто, заявнику слід чітко зазначити конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України, який (які) відповідно до змісту касаційної скарги є підставою (підставами) для подачі даної касаційної скарги та відповідне обґрунтування (посилання на норму права, з застосуванням якої не погоджується скаржник, правові висновки Верховного Суду, висловлені в подібних правовідносинах тощо) з урахуванням вимог цієї ухвали.

Крім того, касаційна скарга подана поза межами строку на касаційне оскарження.

Так скаржник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, натомість не зазначає причин пропуску вказаного строку.

Повний текст оскаржуваної постанови складено 08 листопада 2021 року. Строк на касаційне оскарження сплинув 08 грудня 2021 року. Касаційну скаргу подано 24 грудня 2021 року, тобто, поза межами строку на касаційне оскарження.

Підстав для поновлення строку на касаційне скаржником не зазначено, в зв`язку з чим у суду відсутні підстави для перевірки поважності причин пропуску строку.

За таких підстав касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та на підставі вимог статей 185, 393 ЦПК України підлягає залишенню без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 01 березня 2021 року, додаткове рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 12 квітня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 03 листопада 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали до касаційної скарги застосовуються наслідки, передбачені цивільним процесуальним законодавством.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш