Справа № 136/2360/21
провадження № 2/136/520/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2022 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Шпортун С.В.,

за участю секретаря судового засідання Белінської С.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права на земельну ділянку (частку, пай) по спадщині за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) через свого представника адвоката Гуцю О.П. (далі 0 представник позивача) звернувся до суду із вищевказаним позовом до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області (далі відповідач) мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом вчиненим спадкодавцем 11.02.1999, відповідно до якого спадкодавець заповіла позивачеві усе належне їй майно. До складу спадщини увійшло право на земельну частку (пай), відповідно до сертифікату серії ВН №0313936, розміром 2,94 га виданого на підставі рішення Липовецької РДА №165 від 23.06.1997. Позивач, будучи внуком спадкодавця та спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв, шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном, в силу законодавства, яке діяло на час відкриття спадщини, від спадщини не відмовився в установленому законом порядку. Інші спадкоємці відсутні, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач позбавлений можливості, оскільки правовстановлюючий документи на майно, що увійшло до складу спадкової маси було втрачено за життя спадкодавця, а їх відновлення діючим законодавством не передбачено, що стало підставою звернення до суду із даним позовом.

Відзиву на позов представником відповідача не було надано, утім селищним головою Соць І. було надано заяву, в якій позовні вимоги вони визнають, не заперечували щодо задоволення позову, а розгляд справи просили проводити за відсутності представника органу місцевого самоврядування.

Ухвалою суду від 20.12.2021 відкрито провадження у даній справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, за клопотанням позивача витребувано докази, а саме з нотаріальних установ матеріали спадкової справ після смерті спадкодавця.

У підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явились, однак останній надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за їх відсутності.

З огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за доцільне ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження в даному судовому засіданні, за відсутності сторін, на підставі зібраних у справі доказів, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03.05.2001 (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина.

Як убачається із заповіту вчиненого 11.02.1999, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила особисте розпорядження, відповідно до якого заповіла ОСОБА_3 все своє майно (а.с. 7). Вказаний заповіт було посвідчено секретарем Вахнівської сільської ради 11.02.1999 та зареєстровано в реєстрі за №5. За життя спадкодавця заповіт не змінювався та не скасовувався.

Із матеріалів наданих нотаріальними установами на вимогу суду слідує, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заведена.

Згідно довідки виданої Турбівською селищною радою від 04.11.2021 за №1097 (а.с. 9) та довідки виданої Вахнівською сільською радою від 13.06.2016 за № 815, (а.с. 8) слідує, що ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 , на день смерті останньої за вказаною адресою була зареєстрована одна. Відповідно до довідки виданої Турбівською селищною радою від 03.11.2021 за № 1086, (а.с. 8) вказано, що на протязі 6 місяців з дня смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину, а саме в травні червні обробляв присадибну земельну ділянку, а в вересні жовтні проводив поточний ремонт будинку, таким чином фактичного вступив у володіння та управління спадковим майном.

Судом було встановлено, що відповідно до сертифікату серії ВН №0313936 виданого на підставі рішення Липовецької РДА №165 від 23.06.1997 (а.с. 10), ОСОБА_4 є власником земельної частки (паю) розміром 2,94 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у колективній власності КСП «Росія».

Відповідно до рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 08.07.2016 (а.с.12, 13) було встановлено юридичний факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Вахнівка Липовецького району, сертифікату на право на земельну частку (пай), розміром 2,94 в умовних кадастрових гектарах серія ВН № 0313936, виданого 26.06.1997 на ім`я ОСОБА_4 як члену КСП "Росія" села Вахнівка, Липовецького району, Вінницької області, на підставі рішення Липовецької РДА від 23 червня 1997 року за № 165.

Встановлені судом та перевірені зібраними у справі доказами обставини підтверджують належність спадкодавцеві права на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0313936, доводять, що в силу приписів ст.548, 549 ЦК УРСР, який був чинним на час відкриття спадщини, ОСОБА_3 спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв, у тому числі у вигляді земельної частки (паю), що є предметом даного спору.

Судом встановлено, що правовстановлюючий документ у вигляді сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ВН №0313936 виданий на ім`я ОСОБА_4 було втрачено, на що вказує оголошення, що має місце в газеті «Липовецькі вісті» (а.с.11).

Суд враховує, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Ураховуючи те, що правовстановлюючі документи втрачено, отож звернення позивача до суду є виправданим, оскільки в нотаріальному порядку реалізація права позивача на спадщину є неможливою.

Зважаючи на те, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування (лист ВССУ від 13.05.2013).

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

З огляду на викладене суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, отож порушені права позивача підлягають захисту судом.

Крім цього, відповідач надав суду заяву про визнання позову.

У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі").

Враховуючи обґрунтованість позовних вимог, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. 200, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Турбівської селищної ради (місцезнаходження: вул. Миру, буд. 42, смт. Турбів, Вінницький р-н, Вінницька обл.) про визнання права на земельну ділянку (частку, пай) по спадщині за заповітом, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_3 право на земельну частку (пай), площею 2,94 умовних кадастрових гектарів, яка запроектована за №936, на території Турбівської ОТГ (раніше Вахнівська селищна рада), згідно із сертифікатом серії ВН №0313936 виданим на підставі розпорядження Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області №165 від 23.06.1997, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Світлана ШПОРТУН