КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 лютого 2022 року місто Київ

Справа № 824/170/20

Апеляційне провадження № 22-вк/824/21/2022

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Желепи О.В.

за участю помічника судді, який за дорученням головуючого здійснює повноваження секретаря судового засідання Гордійчук Ж.В.

у відкритому судовому засіданні в місті Києві розглянув клопотання представника Республіки Молдова про зупинення провадження зазаявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Стілекс», поданою представником - Гнатюком І.О., про визнання і наданні дозволу на виконання рішення Арбітражного суду Ad Hoc від 25 жовтня 2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоальянс» до Республіки Молдова про компенсацію збитків,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Стілекс» (далі - ТОВ «НВФ «Стілекс») звернулось до суду з заявою про визнання і надання дозволу на виконання рішення Арбітражного суду Ad Hoc від 25 жовтня 2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоальянс» (далі - ТОВ «Енергоальянс») до Республіки Молдова про компенсацію збитків.

Заява мотивована тим, що 25 жовтня 2013 року Арбітражний суд Ad Hoc, який був створений відповідно до Арбітражного регламенту ЮНСІТРАЛ у редакції 1976 року, ухвалив рішення у справі за позовом ТОВ «Енергоальянс» до Республіки Молдова про компенсацію збитків, які були понесені товариством у результаті порушень Республікою Молдова зобов`язань відповідно до Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Молдова про сприяння та взаємний захист інвестицій та договору до Енергетичної хартії.

Зазначеним рішенням Арбітражний суд Ad Hoc постановив стягнути з держави Республіка Молдова на користь ТОВ «Енергоальянс» наступні суми грошових коштів: 195 547 212,00 молдавських лей - вартість інвестиції ТОВ «Енергоальянс»; 357 916 008,00 молдавських лей - проценти на суму в розмірі 195 547 212,00 молдавських лей за період до 31 травня 2012 року;

39 417 175,00 молдавських лей - проценти на суму в розмірі 195 547 212,00 молдавських лей за період з 01 червня 2012 року до дати прийняття арбітражного рішення; 200 000,00 дол. США - відшкодування витрат та послуг юристів ТОВ «Енергоальянс»; 340 000,00 дол. США - відшкодування авансів, які були виплачені ТОВ «Енергоальянс» у рахунок оплати гонорарів та витрат арбітражного суду.

ТОВ «НВФ «Стілекс» зазначало, що йому належать права вимоги до боржника Республіки Молдова, які заявник набув на підставі договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за дебіторською заборгованістю, укладеним із ТОВ «Комстрой», та відповідного акта про відступлення прав вимоги. Водночас ТОВ «Комстрой» набуло прав вимоги за вказаним арбітражним рішенням як правонаступник ТОВ «Енергоальянс».

Заявник наголошував, що аналіз чинних нормативно-правових актів та обставин справи свідчить про існування на території України майна боржника (об`єктів нерухомості, корпоративних прав, тощо).

ТОВ «НВФ «Стілекс» зазначало, що боржник Республіка Молдова, будучи учасником Договору до Енергетичної Хартії 1994 року (далі - ДЕХ), включаючи до ДЕХ арбітражну угоду (застереження) про передачу спорів до арбітражу та встановлюючи у ДЕХ остаточність, обов`язковість, забезпечення ефективного виконання винесеного арбітражного рішення, iрsо fасtонадав згоду на відмову від видів імунітету держави, передбачених статтею 79 Закону України «Про міжнародне приватне право» та міжнародними конвенціями, зокрема: а) імунітету від пред`явлення позову до іноземної держави; б) імунітету від попереднього забезпечення позову; в) імунітету від примусового виконання судового рішення.

На переконання заявника, боржник не має судового імунітету у цій справі та не існує жодних обмежень, які б унеможливлювали визнання та надання дозволу на виконання арбітражного рішення на території України, зокрема тих, що передбачені статтею V Нью-Йоркської конвенції про визнання і виконання іноземних арбітражних рішень 1958 року, статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», статтею 478 ЦПК України.

Також ТОВ «НВФ «Стілекс» посилалось на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 25 січня 2019 року у справі № 796/165/18.

З огляду на викладене ТОВ «НВФ «Стілекс» просило:

визнати та надати дозвіл на примусове виконання рішення Арбітражного суду Ad Hoc від 25 жовтня 2013 року у справі за позовом ТОВ «Енергоальянс» до Республіки Молдова про компенсацію збитків;

05 липня 2021 року до суду надійшло клопотання Республіки Молдова про закриття провадження у справі. Вказане клопотання мотивоване тим, що ця справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Крім того, раніше суди України вже визнавали імунітет Республіки Молдова у справах ініційованих стягувачами, правонаступником яких є ТОВ «НВФ «Стілекс», про визнання і надання дозволу на виконання рішення Арбітражного суду Ad Hoc від 25 жовтня 2013 року. Боржник наголошував, що у нього є імунітет у справах про визнання та виконання арбітражних рішень, що вже було встановлено судовими рішеннями. При цьому Республіка Молдова не відмовлялась від зазначеного імунітету. Водночас доводи заявника, що укладення міжнародної угоди про захист іноземних інвестицій є відмовою від імунітету у справах про визнання та виконання арбітражних рішень, на переконання боржника, є помилковими.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 липня 2021 року клопотання Республіки Молдова про закриття провадження - задоволено.

Провадження у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Стілекс», поданою представником - Гнатюком І.О., про визнання і надання дозволу на виконання рішення Арбітражного суду Ad Hoc від 25 жовтня 2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоальянс» до Республіки Молдова про компенсацію збитків - закрито.

13 серпня 2021 року ТОВ «НВФ «Стілекс» подало до Верховного Суду апеляційну скаргу, яка підписана представником Гнатюком І. О., на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 липня 2021 року, постановлену ним як судом першої інстанції, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу, а справу направити до Київського апеляційного суду для продовження розгляду.

Постановою Верховного Суду від 02 грудня 2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Стілекс», підписану представником Гнатюком Ігорем Олеговичем, задоволено частково.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 19 липня 2021 року скасовано, справу передано до того ж суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Верховний Суд виходив з того, що звертаючись до Київського апеляційного суду як до суду першої інстанції з клопотанням про визнання та надання дозволу на виконання Арбітражного рішення від 25 жовтня 2013 року ТОВ «НВФ «Стілекс» як правонаступник ТОВ «Енергоальянс», серед іншого, зазначало, що, будучи учасником Договору до Енергетичної хартії (ДЕХ), включаючи до ДЕХ арбітражну угоду (застереження) та передбачаючи в ній остаточність, обов`язковість, ефективне виконання винесеного Арбітражного рішення, Боржник - Республіка Молдова ipso facto надав згоду на відмову від видів імунітету держави, передбачених статтею 79 Закону України «Про міжнародне приватне право» та міжнародними конвенціями, зокрема: а) імунітету від пред`явлення позову до іноземної держави, б) імунітету від попереднього забезпечення позову, в) імунітету від примусового виконання судового рішення (а. с. 19 т. 1).

Оскільки стягувач у своєму клопотанні обґрунтовував відсутність у боржника судового імунітету зазначеною обставиною, наведені у вказаних вище судових рішеннях, в яких не встановлювалась і не досліджувалась зазначена обставина, висновки судів щодо ненадання стягувачем згоди компетентного органу боржника Республіки Молдова на розгляд даного клопотання судом України не є преюдиційними обставинами.

За відсутності підстав вважати преюдиційною (раніше встановленою) ту обставину, що боржник Республіка Молдова не надавала згоду на розгляд зазначеного клопотання судом України (не відмовлялась від судового імунітету), суд першої інстанції повинен був самостійно встановити цю обставину, взявши до уваги доводи сторін та застосувавши відповідні норми національного законодавства і міжнародного права.

Крім того, суд першої інстанції не надав відповіді на зазначені доводи заявника щодо фактичної відмови боржника Республіки Молдова від судового імунітету, вказавши лише те, що до них він відноситься критично, «… оскільки в цій частині суд погоджується із запереченнями боржника, мотиви якого викладені у клопотанні про закриття провадження у справі (пункти 31-104; т.8 а.с. 8-21).». Таку мотивацію оскаржуваного судового рішення в контексті вимог пункту 3 частини першої статті 260 ЦПК України не можна визнати належною, оскільки узагальнене відсилання до змісту заперечень учасника справи без їх конкретизації і аналізу є неприпустимим.

Таким чином, суд першої інстанції не встановив обставин щодо наявності/відсутності у боржника Республіки Молдова судового імунітету на розгляд у судах України поданого ТОВ «НВФ «Стілекс» як стягувачем клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Арбітражного суду Ad Hoc від 25 жовтня 2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоальянс» до Республіки Молдова про компенсацію збитків та прийшов до передчасного висновку про закриття провадження у справі.

Відповідно до протколу розподілу повторно клопотання про надання дозволу було розподілено 14.12.2021 року судді Желепі О.В.

28 грудня 2021 року та 10 січня 2022 року Республіка Молдова просила відкласти розгляд справи з метою надання повноважень представникам на представлення інтересів боржника в Київському апеляційному суді при повторному розгляді.

В судовому засіданні 01 лютого та 07 лютого 2022 року представник Республіки Молдова просив зупинити провадження на підставі ч.7 ст. 477 ЦПК України з огляду на те , що наразі Арбітражне рішення , дозві на виконання якого заявник просить надати оскаржується Боржником у Апеляційному суді міста Парижа. В Парижі провадження за їх заявою про скасування арбітражного рішення було зупинено до надання правового висновку Судом Справедливості Європейського Союзу з приводу застосування положень ДЕХ, які мають правове значення для вирішення справи. З огляду на те, що такий висновок був наданий в вересні 2021 року суду були надані документи про відновлення провадження та призначення судового розгляду за заявою боржника про скасування арбітражного рішення на березень 2022 року.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Стілекс» в судовому засіданні просив відмовитиу в задоволенні клопотання про зупинення провадження. Оскільки, боржник з кінця 2013 року намагається добитися у французьких судах перегляду Арбітражного рішення, за всі ці роки жоден компетентний суд не виніс жодного рішення щодо призупинення виконання цього Арбітражного рішення.На сьогодні, таких рішень не існує. Відповідно, не існує підстав, які би свідчили про необхідність зупинення провадження у даній справі.

Вислухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання про зупинення провадження підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.7 ст. 477, ч.2 ст. 482 ЦПК України, суд може зупинити провадження у справі за заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо в провадженні суду є заява про скасування цього рішення, - до набрання законної сили ухвалою суду, якою вирішена така заява.

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що в провадженні Київського апеляційного суду знаходиться справа № 824/170/20 за заявою ТОВ "Науково-виробнича фірма "Стілекс" про визнання і надання дозволу на виконання рішення арбітражного суду ad hoc від 25 жовтня -2013 року у справі за позовом ТОВ "Енергоальянс" до Республіки Молдова про компенсацію збитків.

25 листопада 2013 року Республіка Молдова подала до Апеляційного суду міста Париж (Cour d'appel de Paris) заяву про скасування Арбітражного Рішення на підставі статті 1520(1) Цивільного процесуального кодексу Франції. Республіка Молдова стверджувала, що Арбітражний Трибунал помилково визнав себе компетентним вирішувати справу відповідно до частини 1 статті 26 ДЕХ.

12 квітня 2016 року Апеляційний суд міста Париж скасував Арбітражне Рішення на цій підставі. Суд вирішив, що Право Вимоги не супроводжувалося здійсненням господарської діяльності на території Республіки Молдови, а отже, не могло вважатися i''Kanimaлoвклaдeнням,, ("Investment") в розумінні частини 6 статті 1 ДЕХ.

22 березня 2018 року Касаційний Суд Франції скасував як незаконне судове рішення Апеляційного Суду Парижа від 12 квітня 2016 року, та передав заяву боржника про скасування арбітражного рішення на новий розгляд до Апеляційного суду міста Парижа.

24 вересня 2019 року Апеляційний суд міста Париж ухвалив рішення, яким передав до Суду Справедливості Європейського Союзу (Courtof JusticeofEuropeanUnion, "Суд ЄС") запит про ухвалення попереднього рішення (preliminary ruling) щодо правильного тлумачення деяких положень ДЕХ, які мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд міста Париж зупинив провадження у справі, допоки не отримає від Суду ЄС попереднє рішення.

Питання, передані Апеляційним Судом міста Париж, для попереднього рішення були прийняті до розгляду Судом ЄС 18 листопада 2019 року (справа № С 741/19).

Перед прийняттям попереднього рішення Суд ЄС повинен отримати висновок генерального адвоката (advocate general). Генеральний адвокат не входить до складу Суду ЄС та є незалежним експертом. Генеральний адвокат представляє незалежний та мотивований висновок у справі. Хоча цей висновок не є обов`язковим, у багатьох випадках Суд ЄС слідує висновкам генерального адвоката.

З березня 2021 року Генеральний Адвокат Мацей Шпунар [Maciej Szpunar] подав до Суду ЄС висновок у даній справі ("Висновок"). У висновку Генеральний адвокат підтримав позицію Республіки Молдова стосовно першого питання та вказав, що право вимоги, яке випливає з договору купівлі-продажу електроенергії та яке не супроводжується внеском інвестора у приймаючу Державу, НЕ є "капіталовкладенням" ("investment") в розумінні частини 6 статті 1 ДЕХ.13

2 вересня 2021 року Суд ЄС ухвалив рішення ("Рішення Суду ЄС"), яким розтлумачив термін "Капіталовкладення" (''Investment'), зазначений в частині 6 статті 1 ДЕХ та частину 1 статті 26 ДЕХ, яке було ндано до суду апеляційної інстанції належним чином засвідченим перекладом, яке було долучено до матеріалів справи.

Представником боржника до суду апеляційної інстанції надано повідомлення про те, що Апеляційний суд міста Парижа призначено слухання заяви боржника про скасування рішення Арбітражного суду Ad Hoc від 25 жовтня 2013 року на березень 2022 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням Апеляційного суду міста Парижа, яким вирішується заява Республіки Молдови про скасування арбітражного рішення , дозвіл на виконання якого заявник просить надати на території України у зв`язку з об`єктивною неможливістю розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення Арбітражного суду Ad Hoc від 25 жовтня 2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоальянс» до Республіки Молдова про компенсацію збитківдо набрання законної сили вказаним вище судовим рішення.

Доводи представника стягувача про недоцільність зупинення провадження з огляду на тривалі строки розгляду поданої заяви в Україні, та про незупинення виконання рішення судами Парижу, які його ухвалювали, суд відхиляє з огляду на наступне.

З часу направлення справи Верховним Судом на новий розгляд заяви ТОВ "Науково-виробнича фірма Стілекс" ( з 14 грудня 2021 року) минуло менше двох місяців. З наданих суду доказів про призначення справи за заявою боржника про скасування рішення , дозвіл на виконання якого просить надати заявник, встановлено, що провадження, яке було зупинено в Апеляційному суді Парижа наразі відновлено, призначені слухання з остаточними датами на березень 2022 року. Так в повідомленні про призначення справи до розгляду зазначено, що дата промови на захист визначена 21 березня 2022 року о 14 годині. Вказане свідчить про те, що питання щодо наявності чи відсутності підстав для скасування арбітражного рішення має вирішитись в строки, які не перевищуватимуть розумні межі.

Суд виходить з того, що в разі скасування рішення, дозвіл на виконання якого заявник просить надати на території України, та розгляд заяви заявника до вирішення вказаного питання в компетентному суді, буде порушенням права боржника на справедливий суд.

Доводи про те, що виконання рішення не було зупинено судами Парижу і боржник з такими заявами не звертався, не може бути підставою для відмови в зупиненні провадження в даній справі, з огляду на те, що така можливість передбачена поцесуальним Законом, а доцільність зупинення повадження на даний час, викликана вищенаведеними обставинами, відповідно до яких, в найближчі терміни має відбутись прийняття остаточного судового рішення по заяві боржника.

Посилання на те, що в Парижі, питання щодо скасування арбітражного рішення вирішується з 2013 року, суд не може прийняти, також і через те, що стягувач, правонаступником прав та обов`язків, якого є заявник сам обрав, - суд в Парижі, для вирішення арбітражного спору, а тому відповідно мав бути обізнаний про строки розгляду справ в Апеляційному суді Парижу, в тому числі і строків розгляду заяв про скасування рішень арбітражного суду.

Таким чином, оскільки справа про скасування Арбітражного Рішення перебуває на розгляді Апеляційного суду міста Париж, наявні підстави для зупинення провадження у цій справі про визнання та виконання Арбітражного Рішення на підставі частини 7 статті 477 ЦПК.

На підставі наведеного та керуючись п.6 ч.1 ст. 251, ч.7 ст.477, ч.2 ст.482 ЦПК України, Київський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання Республіки Молдова про зупинення провадження у справі задовольнити.

Зупинити провадження у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Стілекс», (поданою представником - Гнатюком І.О.) про визнання і надання дозволу на виконання рішення Арбітражного суду Ad Hoc від 25 жовтня 2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоальянс» до Республіки Молдова про компенсацію збитків до набрання законної сили судовим рішенням Апеляційного суду міста Парижа, яким вирішується заява Республіки Молдови про скасування цього арбітражного рішення.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя О.В. Желепа