Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5564/21
Провадження 2/711/667/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.,

при секретарі Кофановій А.О.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Баранець Ірина Корніївна про визнання заповіту недійсним, -

встановив:

03.09. 2021 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до Придніпровського районного суду м. Черкаси до ОСОБА_5 , третя особа приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Баранець І.К. про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.09.2021 року відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

В підготовчому засіданні позивач ОСОБА_3 повідомив суд про те, що позивач ОСОБА_4 з літа 2021 року перебуває за кордоном, а тому не має змоги з`явитися в судове засідання.

Разом з тим, в позовній заяві, яка датована 02.09.2021 року та подана до суду 03.09.2021 року мається підпис позивача ОСОБА_4 , а тому суд вважає, що перебуваючи за кордоном позивач ОСОБА_4 не міг підписати подану ним позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Суд може уповноважити на одержання таких доказів заінтересовану сторону. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд наголошує, що саме засада змагальності опосередковано, через її контролюючу функцію, є гарантом законності, об`єктивності, неупередженості та повноти судового розгляду справи.

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (Рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії», від 23 червня 1993 року, заява № 12952/87, п. 63).

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав. При цьому, важливим є встановлення оптимального співвідношення активності сторін та активності суду.

В рішеннях де Європейський суд з прав людини дійшов висновку про порушення ст. 6 Конвенції, зазначено таке: Суд відзначає, що одним із складників справедливого судового розгляду в розумінні п. 1 статті 6 є право на змагальне провадження; кожна сторона, в принципі, має отримати нагоду не лише бути поінформованою про будь-які докази, які потрібні для того, щоб виграти справу, але також має знати про всі докази чи подання, які представлені або зроблені в цілях впливу на думку суду, і коментувати їх (див., mutatis mutandis, рішення у справах «Лобо Мачадо проти Португалії» (Lobo Machado v. Portugal) і «Фермьойлєн проти Бєльгії» (Vermeulen v. Belgium) від 20 лютого 1996 р., ReportsofJudgment sand Decisions 1996-I, сс. 206-07, п. 31 і п. 23, п. 33, відповідно, та рішення у справі «Нідерост-Губер проти Швейцарії» (Nidero?st Huberv. Switzerland) від 18 лютого 1997 р., Reports 1997-I, с. 108, п. 24).

Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 статті 6 (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12 липня 1988 р., серія A № 140, с. 29, п. 46).

Суд вважає, що всі учасники цивільного процесу рівні в своїх процесуальних правах на представлення доказів, якими вони обгрунтовують свої вимоги або заперечення, перед безстороннім та незалежним судом, оцінку яким суд дає виключно в нарадчій кімнаті.

Враховуючи те, що під час розгляду цивільної справи необхідно витребувати докази, які свідчать про перетин державного кордону України за останні п`ять років громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає за необхідне з метою повного та об`єктивного розгляду справи, витребувати у Державній Прикордонній службі України відомості щодо перетину державного кордону України за останні п`ять років громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. 84 ЦПК України, -

ухвалив:

Витребувати у Державній Прикордонній службі України (01601, м. Київ, вул.. Володимирська. 26) відомості щодо перетину державного кордону України та повернення на територію України за останні п`ять років громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати відповідальну особу Державної Прикордонної служби України вказану інформацією направити на адресу Придніпровського районного суду м. Черкаси в строк до 16.03.2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Р. В. Демчик