Справа № 541/15/22
Провадження № 2-з/541/6/2022
У Х В А Л А

16 лютого 2022 року м.Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Куцин В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ,

в с т а н о в и в:

15 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №63820 від 11 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Києво Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованості в розмірі 7344,00 грн., який перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Тетяни Юріївни, виконавче провадження №67853625, до остаточного вирішення справи і набрання законної сили рішення суду.

Вважає, що невжиття заходів по забезпеченню позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення та ефективний захист і поновлення її порушених прав, за захистом яких вона має намір звернутися до суду.

На судовий розгляд заяви сторони не викликалися, оскільки, згідно вимог ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Ст.150 ЦПК України передбачені види забезпечення позову, до яких зокрема належить зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Отже, оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав у випадку фактичного виконання виконавчого напису, до вирішення справи по суті, стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису необхідно зупинити.

Керуючись ст. ст. 149-153, 157, 353 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №63820 від 11 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Києво Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованості в розмірі 7344,00 грн, за виконавчим провадженням №67853625, що перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Тетяни Юріївни.

Копії даної ухвали направити сторонам до відому, та приватному виконавцю виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Тетяні Юріївні для негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг, що не перешкоджає зверненню ухвали до негайного виконання.

Суддя: В. М. Куцин