УХВАЛА

Іменем України

31 січня 2022 року

м. Київ

справа № 191/933/21

провадження № 61-21470ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 18 серпня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 23 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

На обґрунтування позову зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна сестра - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,210 га, кадастровий номер : :01:150:0173, яка розташована на території Іларіонівської селищної ради Синельниківського району, Дніпропетровської області. Вона є спадкоємцем другої черги. Інших спадкоємців немає. Заповіт ОСОБА_2 не залишила. На час смерті ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована одна, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою ЦНАП виконкому Іларіонівської селищної ради від 09 березня

2021 року № 358.

19 березня 2021 року вона звернулася до державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_2 , але державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку їй було відмовлено, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вона заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подала.

Вважає, що у встановлений строк вона заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подала у зв`язку з тим, що хворіла на короновірусну хворобу COVID-19 з 09 січня 2021 року по 25 січня 2021 року, наслідки якої дають знати і по теперішній час, що підтверджується довідкою лікаря Іларіонівської селищної лікарської амбулаторії загальної практики сімейної медицини комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної допомоги Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Борисенко Г. В. від 17 березня 2021 року. Спадщина після смерті ОСОБА_2 у вигляді земельної ділянки ніким не прийнята. Іларіонівська селищна рада Синельниківського району Дніпропетровської області не зверталася до суду про визнання спадщини відумерлою, а в зв`язку з тим, що є спадкоємці, які звернулися за правом спадкування, втратила право на перехід спадщини у її власність.

З урахуванням наведеного, позивачка просила визначити додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її рідної сестри - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

23 грудня 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 23 листопада 2021 року.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

За змістом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою з таких підстав.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,210 га, кадастровий номер: :01:150:0173, яка розташована на території Іларіонівської селищної ради Синельниківського району, Дніпропетровської області.

Заповіт ОСОБА_2 не залишила. ОСОБА_1 є спадкоємцем другої черги.

Постановою державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори Мельниковим О. Ж. від 19 березня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що додані ОСОБА_1 документи суперечать вимогам статей 1270, 1272 ЦК України.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 , обґрунтовує підстави поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини тим, що вона хворіла на COVID-19.

Судами встановлено, що згідно з довідкою Іларіонівської селищної лікарської амбулаторії загальної практики сімейної медицини комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної допомоги Іларіонівської селищної ради Синельниківського району від 17 березня

2021 року, ОСОБА_1 знаходилася на амбулаторному лікуванні і самоізоляції з 09 січня 2021 року по 25 січня 2021 року. Діагноз - COVID-19. Двобічна пневмонія.

У відповідності до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов?язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов?язані з об?єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах від 26 червня 2019 року в справі № 565/1145/17 (провадження

№ 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року в справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року в справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року в справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19) Верховним Судом викладено, зокрема, такі висновки щодо застосування статті 1272 ЦК України.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Законодавство України не містить переліку поважних причин, а тому суд у кожному конкретному випадку оцінює поважність чи неповажність таких причин. Суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

При цьому обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач звернулась у березні 2021 року, посилаючись на те, що вона хворіла (Covid-19) з 09 січня 2021 року по 25 січня 2021 року, обґрунтовано вважав, що зазначені позивачем причини не пов`язані з об`єктивними та істотними труднощами, які унеможливили б звернення спадкоємця до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі чого дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої постанови апеляційного суду свідчить, що касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку і Верховний Суд не вважає за необхідне відступити від такого висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Керуючись частиною першою, пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська