Справа № 592/4749/14-ц
Провадження № 4-с/592/2/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Фоменко І.М., за участю секретаря судового засідання Щербань Г.Г., державного виконавця Веремієнко В.А., стягувача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми скаргу ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Веремієнко Віталії Анатоліївни, заінтересована особа: ОСОБА_1 , щодо протиправного винесення постанови про тимчасове обмеження у користуванні транспортним засобом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаною скаргою та вимоги мотивує тим, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.06.2014 року по справі №592/4749/14-ц стягнуто із ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 13.05.2014 року. На підставі вказаного рішення суду та виданих його виконання виконавчих листів, 25.07.2014 року ДВС Сумського міського управління юстиції було розпочато виконавче провадження №44199450. ОСОБА_2 сплачував аліменти вчасно, у повному обсязі та відповідно до чинного законодавства України, проте, у липні 2021 року отримав від державного виконавця Ковпаківського ВДВС у м. Суми ПН-СХ МРУМЮ (м. Суми) Веремієнко В.А. розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, згідно якого сума боргу становила 60505,80 грн. З таким розрахунком боржник категорично не згоден, а тому звернувся до державного виконавця із заявою про необхідність здійснення його перерахунку. Жодної відповіді за результатом розгляду даного звернення отримано не було. Крім того, 22.11.2021 року державним виконавцем Веремієнко В.А. винесено постанову про обмеження ОСОБА_2 у праві керування транспортними засобами.

Скаржник зауважує, що, відповідно до ч. 10 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами не може бути застосовано, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування, а транспортний засіб використовується останнім у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю І, ІІ групи, визнаної в установленому законом порядку. Так, ОСОБА_2 іноді надає послуги по перевезенню вантажів на автомобілі марки «Газель», що належить його батьку, який, до того ж, є інвалідом І групи. Тому скаржник просить суду визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Ковпаківського ВДВС у м. Суми ПН-СХ МРУМЮ (м. Суми) Веремієнко В.А. від 22.11.2021 року про тимчасове обмеження у користуванні транспортними засобами боржника ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 14.12.2021 року відкрито провадження з розгляду скарги та призначено по справі судове засідання з викликом сторін.

Скаржник ОСОБА_2 , повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не сповістив, що не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутність.

Старший державний виконавець Ковпаківського ВДВС у м. Суми ПН-СХ МРУМЮ (м. Суми) Веремієнко В.А. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги та пояснила, що при винесенні оскаржуваної постанови вона діяла в межах повноважень та у спосіб визначений законодавством України. Зокрема, підставою для встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами стала наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищував суму відповідних платежів за чотири місяці. 24.06.2021 року, 27.08.2021 року та 19.11.2021 року ОСОБА_2 було особисто ознайомлено із розрахунком боргу та його складовими. Крім того, 24.11.2021 року боржник був сповіщений і про наявність обмежувальної постанови, про що містяться відмітки у матеріалах виконавчого провадження. Доказів про отримання ОСОБА_2 доходу від надання транспортних послуг державному виконавцю представлено не було, так само цей факт не відомий і ДПІ у Сумській області, про що свідчать відповіді, надані на запити державної виконавчої служби. Також залишається документально непідтвердженим факт перебування на утриманні ОСОБА_2 батька інваліда І групи. Тобто, у матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які дані, за наявності яких державний виконавець не мала права застосовувати тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами відносно боржника.

Стягувач ОСОБА_1 у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заявлених вимог про визнання протиправними дій державного виконавця.

Суд, заслухавши думку учасників провадження та вивчивши матеріали справи у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.06.2014 року по справі № 592/4749/14-ц стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 13.05.2014 року.

На виконанні у Ковпаківському ВДВС у м. Суми ПН-СХ МРУМЮ (м. Суми) перебуває виконавче провадження № 44751378 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 592/4749/14-ц, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми від 23.06.2014 року щодо стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В рамках виконавчого провадження № 44751378 старшим державним виконавцем Ковпаківського ВДВС у м. Суми ПН-СХ МРУМЮ (м. Суми) Веремієнко В.А., у зв`язку із наявністю заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.01.2017 року по 01.11.2021 року в розмірі 82817,67 грн., що перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, винесено постанову від 22.11.2021 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_2 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості за виконавчим документом №592/4749/14-ц у повному обсязі.

З таким рішенням державного виконавця скаржник ОСОБА_2 не погоджується, вважає його протиправним і таким, що винесене з грубим порушенням вимог чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження», примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Частиною 1 статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із п. 1. ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний, крім іншого: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до правил ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», порядок стягнення аліментів визначається законом.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, крім іншого, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Випадки неможливості тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами визначені у ч. 10 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема:

1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування;

2) використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю;

3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях;

4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на викладене, оскільки твердження скаржника про позбавлення його основного законного джерела засобів для існування внаслідок застосування обмеження у праві керування транспортними засобами, а також використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на його утриманні особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, так як не були доведені будь-якими належними, допустимими, ствердними і достовірними доказами, зважаючи на надані пояснення державного виконавця та досліджені матеріали виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова від 22.11.2021 року про обмеження боржника ОСОБА_2 у праві керування транспортними засобами в рамках виконавчого провадження № 44751378 була прийнята відповідно до закону, в межах повноважень та у спосіб, передбачений ЗУ «Про виконавче провадження», і жодним чином не порушує охоронюваних законом прав заявника.

Відповідно до вимог ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, у задоволенні скарги слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись, ст.ст. 1, 3, 18, 71 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 260, 447, 450, 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Веремієнко Віталії Анатоліївни, заінтересована особа: ОСОБА_1 , щодо протиправного винесення постанови про тимчасове обмеження у користуванні транспортним засобом залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.М. Фоменко