УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2022 року Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю.О., за участю секретаря судового засідання Ситнік О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Споживчий центр», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук Павло Васильович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з пред`явленням вказаного позову позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення з нього заборгованості, яка стягується на користь ТОВ «Споживчий центр» за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. (виконавче провадження №67964269 від 22 грудня 2021 року), починаючи з дня пред`явлення заяви про забезпечення позову.

Згідно з частиною 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Ознайомившись із вказаною заявою, вважаю, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

З доданих до позову документів вбачається, що приватним нотаріусом Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис №23105 від 08 грудня 2021 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» грошових коштів за виконавчим провадженням №67964269 (приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук Павло Васильович).Заборгованість складає 13010,00 грн.

Постановою вказаного приватного виконавця від 24 січня 2022 року, звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 .

Згідно з ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом п.2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому слід враховувати, що вжитті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи зі змісту ст. 149-153 ЦПК України, забезпечення позову слід розуміти, як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих однією із сторін на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Виходячи з положень п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

З огляду на те, що невжиття такого заходу забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, може істотно ускладнити ефективний захист оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся, суд дійшов до висновку про те, що заява позивача підлягає задоволенню та стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, слід зупинити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 23105 від 08 грудня 2021 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» за виконавчим провадженням № 67964269, відкритим приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком Павлом Васильовичем 22 грудня 2021 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копії ухвали спрямувати для виконання та до відома сторін.

Суддя: Ю. О. Матвєєва