11.02.2022 Справа № 756/943/22
Унікальний номер 756/943/22
Номер провадження 2-з/756/66/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в забезпеченні позову

11 лютого 2022 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання- Михнюк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача Акціонерного товариства «Кредобанк» - адвоката Павленка Сергія Валерійовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Кредобанк» звернулося до суду із вищевказаним позовом, в якому просять суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 8645.09.00.2426 від 15.06.2018 року у розмірі 165 634,44 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 16563,44 грн.

10 лютого 2022 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшло заява представника АТ «Кредобанк» - адвоката Павленка С.П. про забезпечення позову, в якому просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_1 , а саме однокімнатну квартиру, загальною площею 34,1 кв.м., житлова площа 18,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 лютого 2022 року заяву переданого на розгляд головуючому судді Шролик І.С.

В обґрунтування заяви вказує, що позичальник ОСОБА_1 протягом досить тривалого часу не виконує умови кредитного договору та допускалося прострочення чергових платежів. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору № 8645.09.00.2426 від 15.06.2018 року станом на 20.10.2021 року заборгованість становить 165634,44 грн. Сума з реалізації нерухомого майна, а саме квартири, яка є у власності ОСОБА_1 вистачить для погашення всієї суми заборгованості.

Зазначає, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в подальшому, а отже застосування вказаного заходу забезпечення позову відповідатиме його призначенню та меті застосування.

Заяву про забезпечення позову подано до суду з дотриманням порядку, встановленого ч. 1 ст. 152 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Метою забезпечення позову є негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди позивачу.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» встановлює, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Зі змісту поданої заяви та заявлених позовних вимог встановлено, що предметом спору в даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 165634,44 грн.

Як вбачається з Витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.01.2022 року № 295103109, ОСОБА_1 є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі- продажу квартири від 29 грудня 2020 року.

З роздруківок оголошень з офіційного веб-сайту https://dom.ria.com/ вбачається, що ринкова вартість однокімнатної квартири АДРЕСА_3 в середньому становить від 1043074,00 грн.

Законом чітко визначено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Системним аналізом вказаних норм суддя приходить до висновку, що визначальним для можливості розгляду судом по суті заяви про забезпечення позову є наявність в провадженні суду позову, доцільність застосування обраного заявником заходу забезпечення позову, його співмірність із заявленими позивачем вимогами та обґрунтованість підстав, які б визначали його застосування.

Отже, дослідивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки наявний розмір заборгованості не співмірний із заходами забезпечення позову, які представник позивача просить вжити.

Враховуючи зазначені вище обставини, суддя приходить до висновку, що на даний час відсутні підстави припускати, що вжиття заходів забезпечення позову є необхідним та оправданим для ефективного забезпечення захисту порушених прав.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача Акціонерного товариства «Кредобанк» - адвоката Павленка Сергія Валерійовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 11 лютого 2022 року.

Суддя І.С. Шролик