Справа № 489/5114/21
Номер провадження 2/489/336/22
РІШЕННЯ

Іменем України

31 січня 2022 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ревицької Р. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач), третя особа - Служба у справах дітей Адміністрації інгульського району Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав,

встановив

В серпні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач посилається на те, що відповідач ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми в повному обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти - тобто створились умови, які шкодять інтересам дітей. Відповідач не виконує покладених законом на батьків обов`язків, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної, трудової або будь-якої іншої участі у вихованні дітей.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення вимог не заперечує.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносин.

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідченням чого є свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідченням чого є свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08.05.2018 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного з дітей, починаючи з 19 червня 2017 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття, а потім на утримання ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Відповідно до відомостей про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку від 08.07.2020 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено актовий запис №2206.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_5 (остання після одруження з ОСОБА_2 змінила прізвище на " ОСОБА_1 ").

Згідно з заявою відповідача, яка посвідчена приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Бороздіною О.Г., зареєстрована в реєстрі за №657, ОСОБА_2 підтвердив, що позовні вимоги ОСОБА_1 стосовно позбавлення його батьківських прав щодо доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнає у повному обсязі.

З характеристики від Миколаївського професійного промислового ліцею на ОСОБА_3 від 03.06.2021 №411 вбачається, що ОСОБА_5 - батько ОСОБА_3 , не працює, вихованням дочки не займається.

З характеристики від Миколаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №56 вбачається, що ОСОБА_5 - батько ОСОБА_4 , не приділяв уваги до виховання та матеріального забезпечення сина, вихованням дитини завжди займається бабуся - ОСОБА_1 .

Згідно акту про проживання від 03.08.2021 сусіди підтвердили факт проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 у період з 01.01.2016 по 01.03.2019 разом з бабусею ОСОБА_1 .

З акту про проживання від 05.08.2021 вбачається, що з березня 2019 року ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 разом зі своєю сім`єю - чоловіком ОСОБА_8 та онуками ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки про доходи №540 від 10.08.2021, вбачається, що ОСОБА_1 працює у Миколаївському професійному промисловому ліцеї, займає посаду майстра виробничого навчання, з 01.01.2021 по 30.06.2021 нараховано заробітну плату в розмірі 197078,78 грн.

Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради надіслала висновок органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради від 26.10.2021, в якому вказано, що батько ОСОБА_2 не піклується про дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не приділяє їм належної уваги, не цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, не сплачує аліменти. У своєму поясненні 14.09.2021 року ОСОБА_5 не заперечує

проти позбавлення його батьківських прав та просить розглядати питання на

комісії у його відсутність. Діти проживають з бабусею, ОСОБА_1 та дідусем, ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_3 , які

займаються піклуванням, доглядом та утриманням онуків. Родина проживає у приватному будинку з усіма зручностями, діти забезпечені усім необхідним, мають окремі спальні місця, столи для навчання, достатньою кількістю сезонного одягу.

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконкому Миколаївської міської ради, яке відбулося 12.10.2021, питання доцільності позбавлення

батьківських прав гр. ОСОБА_5 було підтримано членами комісії

(протокол засідання № 22). Орган опіки та піклування виконком Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про неї - ст.9 Конвенції.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно зі ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей.

У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, оскільки не піклується про їх фізичний та моральний добробут, не спілкується, не надає коштів на їх утримання, тому позбавлення його батьківських прав є доцільним та відповідає інтересам дітей.

Враховуючи вищенаведене, позов є обґрунтованим, підтвердженим належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 908 гривень 00 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 259, 263-268 ЦПК України, суд

вирішив

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 10.02.2022.

Суддя В. В. Кокорєв