Справа № 944/3581/20
Провадження №2/944/1402/20
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
07.02.2022 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Поворозника Д.Б.,
за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Яворові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,
Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 01 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, а саме : визнано земельну ділянку площею 0,0473 га, кадастровий номер :02:000:0512, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , і незавершене будівництво садового (дачного) будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , готовність 20%, фізичний знос 10%, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0, 0473 га, кадастровий номер :02:000:0512, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки будівельних матеріалів, які вкладені у конструктивні елементи об`єкту незавершеного будівництва садового (дачного) будинку, а саме фундаменту та стін, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частки будівельних матеріалів, які вкладені у конструктивні елементи об`єкту незавершеного будівництва садового (дачного) будинку, а саме фундаменту та стін, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати із сплати судового збору в розмірі 1784 (одна тисяча сімсот вісімдесят чотири) гривні 50 копійок.

13 січня 2021 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про перегляд заочного рішення, у якій просила поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та скасувати заочне рішення, призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 08 грудня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: визнано земельну ділянку площею 0,0473 га, кадастровий номер :02:000:0512, яка розташована за адресою: Львівська область, Яворівський район, с.Рясне-Руське, та незавершене будівництво садового (дачного) будинку, який розташований за адресою: Львівська область, Яворівський район, с.Рясне-Руське, готовність 20%, фізичний знос 10%, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0, 0473 га, кадастровий номер :02:000:0512, яка розташована за адресою: Львівська область, Яворівський район, с.Рясне-Руське; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частки будівельних матеріалів, які вкладені у конструктивні елементи об`єкту незавершеного будівництва садового (дачного) будинку, а саме фундаменту та стін, який розташований за адресою: Львівська область, Яворівський район, с.Рясне-Руське, готовність 20%, фізичний знос 10% ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частину земельної ділянки площею 0,0473 га, кадастровий номер :02:000:0512, яка розташована за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Рясне-Руська, визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частки будівельних матеріалів, які вкладені у конструктивні елементи об`єкту незавершеного будівництва садового (дачного) будинку, а саме фундаменту та стін, який розташований за адресою: Львівська область, Яворівський район, с.Рясне-Руське, готовність 20%, фізичний знос 10%.

В судове засідання сторони не прибули. Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Хомик В.В. подав заяву про розгляд питання щодо розподілу судових витрат проводити у його відсутності та відсутності його довірителя, просив стягнути з відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та їх представників.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, у зв`язку з неявкою учасників.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 26.01.2022, є дата складення повного судового рішення 07.02.2022.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення питання розподілу судових вират, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України у випадку часткового задоволення позовних вимог судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ОСОБА_1 при поданні позовної заяви до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя сплатив судовий збір в розмірі 1784 гривні 50 копійок, а ОСОБА_2 при поданні заяви про перегляд заочного рішення сплатила судовий збір в розмірі 454 гривні 00 копійок, що сумарно становить 2238,50 грн. Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено частково та визнано за позивачем право власності на 1/3 земельної ділянки та незавершеного будівництва садового (дачного) будинку, що становить 66,7% від заявлених позовних вимог до ОСОБА_2 , з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 747 гривень 50 копійок. (1493(66,7%)-745,5 (33,3%) = 747,5 грн.).

Згідно ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1 - 3 статті 134 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з вимогами ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження витрат відповідача на професійну правничу допомогу до суду адвокатом Сєргєєвою О.І. було подано такі письмові докази: договір про надання правової допомоги №25/19 від 14 червня 2019 року, укладений між ОСОБА_2 та Сєргєєвою О.І. ; ордер про надання правової допомоги ОСОБА_2 серії ВС №1033691; договір про надання правової допомоги №2/21 від 04 січня 2021 року, укладений між ОСОБА_2 та Сєргєєвою О.І. ; ордер про надання правової допомоги ОСОБА_2 серії ВС №1033706; рахунок-фактуру №1 від 27 листопада 2020 року; рахунок-фактуру №1 від 20 січня 2021 року; рахунок-фактуру №2 від 10 березня 2021 року; рахунок-фактуру №3 від 04 червня 2021 року.

Враховуючи складність справи, ціну позову, час, витрачений адвокатом на надання послуг, їх види і обсяг, значення справи для позивача, суд вважає, що заявлені до відшкодування витрати є обґрунтованими і співмірними.

При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 19 лютого 2020 року у справі № 915/1654/19.

Зважаючи на наведене вище, суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу у розмірі 5500 гривень 00 копійок підлягають частковому задоволенню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено частково та визнано за позивачем право власності на 1/3 земельної ділянки та незавершеного будівництва садового (дачного) будинку, що становить 66,7% від заявлених позовних вимог, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 1831 гривні 50 копійок.

Відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином суд вважає, що оскільки судові витрати прокладені на обидві сторони, суд вважає за необхідне стягнути різницю судових витрат, а саме стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1084 грн (1831,5 грн - 747,5 грн.)

Керуючись ст.ст. 133, 134, 137, 138, 140, 141, 270 Цивільного процесуального кодексу України,

в и р і ш и в:

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1084 (одна тисяча вісімдесят чотири) гривні.

Повне судове рішення складено 07.02.2022.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційному суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Б. Поворозник