Єдиний унікальний номер справи 824/256/21
Провадження №22-ск/824/15/2022
У Х В А Л А

13 січня 2022 року Київський апеляційний суд у складі судді Журби С.О. за участю секретаря судового засідання Сас Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву представника компанії Bollwerk Finanzierungs-und Industriemanagement AG про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 06 серпня 2021 року у справі № 276/2020 за позовом акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» (Україна) до Bollwerk Finanzierungs-und Industriemanagement AG (Республіка Австрія) про стягнення 1 617 763, 52 доларів США, в тому числі 1 525 850, 00 доларів США заборгованості за поставлений товар, 73 571, 02 доларів США пені за прострочку оплати товару, 18 342, 50 доларів США - 3% річних, та відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2021 року до Київського апеляційного суду від представника компанії Bollwerk Finanzierungs-und Industriemanagement AG надійшла заява про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 06 серпня 2021 року у справі № 276/2020 за позовом акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» (Україна) до BollwerkFinanzierungs-undIndustriemanagementAG (Республіка Австрія) про стягнення 1 617 763, 52 доларів США, в тому числі 1 525 850, 00 доларів США заборгованості за поставлений товар, 73 571, 02 доларів США пені за прострочку оплати товару, 18 342, 50 доларів США - 3% річних, відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору.

В обґрунтування вказаної заяви представник заявника зазначав, що у листопаді 2020 року позивачзвернувся до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України з позовом про стягнення 1 617 763, 52 доларів США, в тому числі 1 525 850, 00 доларів США заборгованості за поставлений товар, 73 571, 02 доларів США пені за прострочку оплати товару, 18 342, 50 доларів США - 3% річних, відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору.

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 06 серпня 2021 року позов задоволено частково, стягнуто з Bollwerk Finanzierungs-und Industriemanagement AG на користь акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» 1 525 850, 00 доларів США заборгованості за поставлений товар, 16 862,07 доларів США пені, 4 215,52 доларів США 3% річних та 17 815, 01 доларів США на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 1 564 742,60 доларів США. В решті позовних вимог відмовлено.

В якості підстав для задоволення заяви про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражу заявник зазначав, що вказаним рішенням порушується публічний порядок України. Зокрема, невід`ємною складовою частиною публічного порядку України є захист порушених, невизнаних або оспорюваних законних інтересів, наявність яких встановлюється судом на момент звернення позивача до суду із відповідним способом. У своєму рішенні МКАС встановив, що строк виконання компанією Bollwerk обов`язку з оплати товару за контрактом на дату звернення АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» із позовомне сплинув станом. Не зважаючи на дану обставину, МКАС задовольнив вищевказаний позов та констатував порушення останньою зобов`язання за контрактом, строк якого не сплинув станом на дату звернення із позовом.

У зв`язку вищевикладеним, просив суд скасувати рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 06 серпня 2021 року у справі № 276/2020.

10.12.2021 року Київським апеляційним судом відкрито провадження у вказаній справі.

13.12.2021 року позивач направив заперечення на вищевказану заяву, в якій просив відмовити в задоволені заяви компанії Bollwerk Finanzierungs-und Industriemanagement AG.

Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали заяви, заперечення, вислухавши пояснення представника позивача дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви з огляду на наступне:

Згідно ст. 454 ЦПК України суд не здійснює перевірку рішення комерційного міжнародного арбітражу по суті і для скасування такого рішення може лише визначити коло передбачених законом підстав, перелік яких є вичерпним.

Відповідно до абз. 2 п. 2 ч. 2 ст. 34 Закону України «Про Міжнародний комерційний арбітраж», арбітражне рішення може бути скасоване судом серед іншого у випадку, якщо суд вирішить, що арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

За частиною 2 статті V Нью-Йоркської конвенції у визнанні і приведенні до виконання арбітражного рішення може бути також відмовлено, якщо компетентна влада країни, в якій проситься визнання і виконання, вважатиме, що: (a) об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законами цієї країни, (b) або визнання і приведення до виконання цього рішення суперечать публічному порядку цієї країни.

Підстави, наведені в пункті 2 статті V Нью-Йоркської конвенції, охороняють публічні інтереси держави місця виконання арбітражного рішення. Відповідно суди вправі використовувати такий правовий механізм як «ex officio», тобто в силу природи власних повноважень та його правового статусу у державі, так і за відповідним посиланням зацікавленої сторони. Такі обов`язки покладаються на суд держави, який діє від її імені, реалізуючи владні повноваження від імені країни як публічно-правового утворення. Отже, суди зобов`язані здійснювати перевірку того, чи призведе до порушення публічного порядку України конкретне арбітражне рішення.

Застереження про публічний порядок у загальному вигляді сформульоване у міжнародних конвенціях. Зокрема, у статті 6 Конвенції Організації Об`єднаних Націй (далі - Конвенції ООН) про право, що застосовується до міжнародної купівлі-продажу товарів, від 15 червня 1995 року встановлено, що в кожній із держав, які домовляються, застосування права, визначеного цією конвенцією, може бути виключено з мотивів публічного порядку. Таке ж правило встановлене у статті 18 Конвенції ООН про право, що застосовується до договорів міжнародної купівлі-продажу товарів від 22 грудня 1986 року.

Таким чином, головним завданням застереження про публічний порядок у міжнародному праві є вирішення колізій законів різних країн.

Об`єктом застереження про публічний порядок є міжнародні приватноправові відносини, а предметом - незастосування іноземного права, яке обране для регулювання цивільно-правових відносин з іноземним елементом, якщо його застосування порушує публічний порядок держави. У цьому разі застереження про публічний порядок врегульовує самостійну сферу суспільних відносин, яка не залежить від сфери міждержавних відносин.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 травня 2019 року в справі № 761/39565/17 (провадження № 61-5333св19) викладено висновок про те, що «застереження про порушення публічного порядку як підставу для відмови у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання іноземного арбітражного рішення є своєрідним механізмом, який закріплює пріоритет державних інтересів над приватними, охороняє публічний порядок держави від будь-яких негативних впливів на нього. Застереження про публічний порядок у міжнародному праві не допускає визнання на території держави рішення арбітражного суду, якщо в результаті його виконання буде вчинено дії, які прямо заборонені законом або заподіюють шкоду суверенітету чи безпеці держави.

Під публічним порядком слід розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо). Публічний порядок будь-якої держави включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава має намір захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави; обов`язок держави з дотримання своїх зобов`язань перед іншими державами та міжнародними організаціями.

Правова концепція публічного порядку існує для того, щоб захистити державу від іноземних арбітражних рішень, які порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя. Ці положення покликані встановити правовий бар`єр на шляху рішень, ухвалених всупереч кардинальним процесуальним і матеріально-правовим принципам, на яких тримається публічний порядок. Вони також призначені не допустити можливість визнання та надання дозволу на виконання рішень, пов`язаних з корупцією чи неприпустимим невіглаством арбітрів. У той же час необґрунтована відмова у наданні дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду є свого роду блокуванням рішення і може, у випадку свавільного застосування, носити характер штучного нормативного бар`єру, який з точки зору міжнародного права є абсолютно недопустимим. Це блокування не тільки не відповідатиме цілям міжнародного арбітражу, але й буде порушувати законні права, які це арбітражне рішення може фактично надавати стягувачу в інших державах. Відмова у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання на території України арбітражного рішення може порушувати гарантії, передбачені частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, становитиме непропорційне втручання у право власності стягувача на присуджені грошові кошти.»

У даній справі судом встановлено, що обставини, встановлені вказаним рішенням Міжнародного комерційного арбітражу, стосуються виключно договірних правовідносин, які виникли між учасниками даної справи, і не стосуються суспільних, економічних та соціальних основ держави, рішення не спрямоване на зміну чи втручання в публічний порядок, а тому воно не може вважатися таким, що порушує публічний порядок України.

Окремо при вирішенні даної справи суд вбачає, що заявник у своїй заяві викривлює зміст оскаржуваного арбітражного рішення, оскільки у такому рішенні МКАС не стягнув спірні кошти при відсутності порушення прав позивача та правомірності здійснення несплати коштів відповідачем, як про це заявляв заявник. Зі змісту такого рішення вбачається, що МКАС констатував наявність у відповідача права на зупинення проведення оплат на певний період, однак після закінчення такого періоду визнав необґрунтованим подальше нездійснення таких оплат. За таких умов посилання заявника не відповідають змісту оскаржуваного рішення.

Ст. 459 ЦПК України, визначено підстави для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасоване судом лише у випадках, передбачених цією статтею, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або Законом України "Про міжнародний комерційний арбітраж".

Рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо:

1) сторона, що подала заяву про скасування, надасть докази того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або

б) її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали закону; або

2) суд визначить, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Аналогічні підстави для скасування арбітражного рішення наведені у ст. 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

У даній справі не було належним чином доведено наявності жодної із вищевказаних підстав, відтак заява представника компанії Bollwerk Finanzierungs-und Industriemanagement AG про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 06 серпня 2021 року у справі № 276/2020 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 459 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника компанії Bollwerk Finanzierungs-und Industriemanagement AG про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 06 серпня 2021 року у справі № 276/2020 відмовити, рішення залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя С.О. Журба