Провадження № 2/235/457/22
Справа 235/9146/21
10 лютого 2022 року м. Покровськ
Красноармійський міськрайонний суд Донецької області
у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.
за участю секретаря судового засідання Овчаренко В.В.,
розглянувши у відритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що є власником 65/100 частки будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договором дарування від 18.09.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Москаленко О.В. Відповідач, зареєстрований за вищевказаною адресою, але фактично не проживає у будинку з 2017 року, чим порушує її права, в неї виникають проблеми з надмірною оплатою комунальних послуг.
На підставі наведеного просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала клопотання, в якому підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, у встановлений судом строк відзив на позов не подав.
Згідно ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини.
ОСОБА_3 є власником 65/100 частини жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування 65/100 частини жилого будинку від 18.09.2007, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Москаленком О.В. 18 вересня 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3986 (а.с.14).
Право власності на 65/100 частини жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_3 в Красноармійському бюро технічної інвентаризації 21.09.2001 року у реєстровій книзі за № 29 реєстр 6947 (а.с.13).
Отже, позивач у встановленому законом порядку набула право власності на 65/100 частини спірного будинку.
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 04.12.2001р. відділом реєстрації актів громадянського стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано, після розірвання шлюбу прізвище позивача ОСОБА_6 (а.с.15).
Відповідно до домової книги для прописки громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 зареєстрований з 16.11.2017 року. (а.с.11-12).
Згідно довідки Комунальної установи «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» № 01-12/7893 від 22.12.2021р. ОСОБА_1 дійсно фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з сином ОСОБА_7 (а.с.10).
Згідно довідки Покровської міської ради Донецької області № 01-26-0004 від 12.01.2022р., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 16 листопада 2017 року по теперішній час (а.с.23).
Згідно акту Комунальної установи «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» № 01-12/7894 від 22.12.2021р., за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований ОСОБА_2 , 1970р.н., але за вказаною адресою не мешкає з 2017 року по теперішній час. На даний час мешкає в Івано-Франківській області (а.с.9).
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч.1 ст.4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Відповідно до абз.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
За таких підстав, суд приходить до висновку, що права позивача порушено відповідачем, а тому підлягають судовому захисту шляхом визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору підлягають покладенню на відповідача.
Відповідно до ст. ст.317 ч.1, 319 ч.1, 391 ч.1 ЦК України, ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст. ст.5, 19, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування судового збору 908 (дев`ятсот вісім) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-ІХ від 18.06.2020 року під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Г.В. Назаренко