ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/319/22 Справа № 711/3229/21
УХВАЛА

14 лютого 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного будівельного підприємства «Електросигнал» про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом Приватного будівельного підприємства «Електросигнал» до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним,

в с т а н о в и в:

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 до Приватного будівельного підприємства «Електросигнал» про стягнення грошових коштів задоволено частково.

Стягнуто з Приватного будівельного підприємства «Електросигнал» на користь ОСОБА_1 3 687 000 грн. 00 коп. боргу, 252 грн. 00 коп. - 50% річних за період з 14 травня 2021 року по 19 травня 2021 року, 184 350 грн. 00 коп. штрафу та 8853 грн. 00 коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову Приватного будівельного підприємства «Електросигнал» до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник Приватного будівельного підприємства «Електросигнал» - адвокат Калита Андрій Миколайович подав апеляційну скаргу та з урахуванням доповнень до апеляційної скарги просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 листопада 2021 року та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 залишити без задоволення і задовольнити зустрічний позов Приватного будівельного підприємства «Електросигнал».

ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на подання доказів у справі, у якому вказує, що ним не було подано під час розгляду справи в суді першої інстанції наказ «Про затвердження містобудівних умов та обмежень» № 433 від 28 листопада 2019 року та нотаріальний договір на відчуження нерухомого майна ПБП «Електросигнал» від 23 липня 2021 року, оскільки про наявність у відповідача вказаних документів позивачу стало відомо лише 14 січня 2022 року із матеріалів кримінального провадження № 0002227 від 19 серпня 2021 року, відкритого за заявою позивача про вчинення посадовими особами ПБП «Електросигнал» злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (шахрайство, вчинене за попередньою змовою групою осіб).

Зазначає, що наказ «Про затвердження містобудівних умов та обмежень» № 433 від 28 листопада 2019 року спростовує твердження відповідача про незгоду власника відповідача на будівництво автостоянки, а договір про відчуження нерухомого майн від 23 липня 2021 року спростовує твердження відповідача про необхідність рішення власника відповідача на укладення значного правочину.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно зі статтею 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до статті 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Враховуючи наведене, під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, учасники справи мають право заявляти клопотання про приєднання та дослідження доказів, які не були подані до суду першої інстанції, у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Питання щодо поновлення строку для подання доказів, які позивач повинен був додати до позовної заяви під час пред`явлення позову до суду першої інстанції, не відноситься до повноважень апеляційного суду відповідно до норм цивільного процесуального закону.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання доказів у справі задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 83, 126-127, 367, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного будівельного підприємства «Електросигнал» про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом Приватного будівельного підприємства «Електросигнал» до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді