КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 761/34893/20

номер провадження №22-ц/824/707/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Нежури В.А.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 ,

представник відповідача Сисов В.С. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 липня 2021 року /суддя Саадулаєв А.І./

на додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 серпня 2021 року /суддя Саадулаєв А.І./

у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Видавнича група КМ-Букс» про захист авторського права, стягнення компенсації та моральної шкоди, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до ТОВ «ВИДАВНИЧА ГРУПА КМ-БУКС» про захист авторського права, стягнення компенсації та моральної шкоди, зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до змісту позовних вимог позивач просив суд:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавнича група КМ-Букс» на користь ОСОБА_1 компенсацію за порушення майнових авторських прав у розмірі 45 мінімальних заробітних плат, що складає 225 000 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн., всього 235 000,00 грн.;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Видавнича група КМ- Букс» протягом 5 календарних днів з дня набрання судовим рішенням законної сили опублікувати за власний рахунок в офіційному друкованому виданні - газеті «Урядовий кур`єр» відомості про допущене порушення авторського майнового права ОСОБА_1 щодо створених ним творів: перекладу з іспанської мови на українську мову твору ОСОБА_4 «ІНФОРМАЦІЯ_3» та перекладу з іспанської мови на українську мову твору «ІНФОРМАЦІЯ_4», а також зміст судового рішення щодо такого порушення;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Видавнича група КМ-Букс» протягом 5 календарних днів з дня набрання судовим рішенням законної сили вилучити із загальнодоступної мережі Інтернет з усіх сайтів продажу книгу видання творів ОСОБА_4 «ІНФОРМАЦІЯ_3» та «ІНФОРМАЦІЯ_4» під однією обкладинкою у м`якій палітурці українською мовою у перекладі ОСОБА_1 з іспанської (Київ, 2016р., 480 с., ISBN 978-617-7409-63-1 , видавець - TOB «Видавнича група КМ-Букс») та зобов`язати не поширювати його у будь-який спосіб.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 09 липня 2021 року позов залишено без задоволення./а.с. 146-151/

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 18 серпня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИДАВНИЧА ГРУПА КМ-БУКС» 12 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення та додаткове рішення скасувати, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі та здійснити новий розподіл судових витрат.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції, прийнято відзив на позов з долученими документами, надісланий 11.01.2021 р. з порушенням строків до 03.12.2020 р., рішення про поновлення строку судом не приймалось. Задоволення усного клопотання відповідача про поновлення строку не можна вважати таким належним рішенням. Вказане доводиться записом судового засідання, яке він просив частково відтворити. Таким чином, в порушення процесуального закону, судом першої інстанції взято до уваги як докази акт про знищення продукції від 26.02.2018 р. та лист до партнерів від 18.04.2018 р. про необхідність зняття з продажу продукції. Щодо самого акту утилізації, в ньому не зазначено кількості знищеної продукції, а сам акт не відповідає змісту первинного документу бухгалтерського обліку. Не було подано і обов`язкового примірника видання профільній установі при реєстрації видання, що свідчить про умисне приховування випущеної кількості контрафакту. Щодо листа партнерам, вказував, що доказів належності визначених у листі осіб до мережі реалізаторів книжкової продукції не надано, не долучено і доказів будь-якої відповіді на такий лист. Наголошував на доказах реалізації контрафактного видання у лютому та березні 2018 року, на що суд першої інстанції уваги не звернув. Посилання суду першої інстанції на висновок ВС від 06.02.2018 р. у справі №910/5130/17 є безпідставним, оскільки правовідносини не є тотожними.

Не погоджувався також апелянт із додатковим рішення суду про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки у відзиві не було подано попереднього розрахунку суми судових витрат, що є підставою для відмови у їх стягненні.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 27 вересня 2017 року стягнуто з ТОВ «Видавнича група «КМ-Букс» на користь ОСОБА_1 компенсацію за порушення майнових авторських прав у розмірі 45 мінімальних заробітних плат, що становить 144 000 грн, а також 5000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди та 2756 грн судового збору, а всього - 151 756 грн. Зобов`язано ТОВ «Видавнича група КМ-Букс» протягом 15 календарних днів з дня набуття вказаним рішенням законної сили опублікувати за власний рахунок в офіційному виданні - газеті «Урядовий кур`єр» інформацію про вказане порушення авторського права на вказані твори позивача із посиланням на судове рішення.

Суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок опублікування ТОВ «Видавнича група КМ-Букс» у 2016 році видання, яке містить два романи українською мовою в перекладі з іспанської, зробленому позивачем, відповідач порушив його майнові авторські права.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 11 квітня 2018 року апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 вересня 2017 року - без змін.

Постановою Верховного Суду від 19 лютого 2020 року, касаційну скаргу адвоката Сисова Владислава Сергійовича, який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Видавнича група «КМ-Букс», залишено без задоволення. Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 вересня 2017 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 11 квітня 2018 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавнича група «КМ-Букс», про стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав і моральної шкоди, залишено без змін.

Отже заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 вересня 2017 року у справі №761/1167/17 набрало законної сили 11 квітня 2018 року.

Звертаючись з даним позовом, позивач посилається на те, що 28 лютого 2018 року, він придбав примірник твору через інтернет-магазин « Якабу », а ІНФОРМАЦІЯ_2 - на веб-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_6», власником якого є ФОП ОСОБА_5 .

Тому, на думку позивача, у лютому-березні 2018 року відповідачем, до закінчення розгляду справи в суді, було вчинене повторне порушення майнових прав позивача як автора перекладів на українську мову з іспанської романів ОСОБА_4 «ІНФОРМАЦІЯ_3» та «ІНФОРМАЦІЯ_4» шляхом реалізації через інтернет-магазини контрафактного видання.

Крім цього, позивач зазначає про те, що станом на 19 лютого 2020 року відповідач продовжував розповсюджувати твори, посилаючись на скріншот інтернет-магазину книг «Кнігінг» (м. Харків) від 22 вересня 2020 року.

На підтвердження вказаних обставин, позивач зазначає про те, що 25 лютого 2018 року через інтернет-магазин « Якабу » (« Yakaboo ») було розміщено замовлення, а 26 лютого 2018 року сплачено через Шулявське відділення Київського ГРУ КБ «Приватбанк» та отримано примірник книги «ІНФОРМАЦІЯ_3. ІНФОРМАЦІЯ_4» ОСОБА_4 в перекладі ОСОБА_1 , незаконно виданої у 2016 році TOB «Видавничий дім КМ-БУКС».

На підтвердження факту замовлення, оплати та отримання зазначеного твору, позивачем надано копії: рахунку № 1 від 26.02.2018р.; накладної №200077394-2 від 28.02.2018р.; квитанції №0.0.974715294.1 від 26.02.2018р. на суму 94,00 грн. за товар, згідно рахунку №1 від 26.02.2018; товарного чека №200077394-2 від 28.02.2018р.; витягу №180 з реєстру платників податку на додану вартість від 13.02.2017р. щодо TOB «Якабу Трейд».

Крім того, 20 березня 2018 року на веб-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_6» (ІНФОРМАЦІЯ_5), власником якого є ФОП ОСОБА_5 , розміщено замовлення на придбання контрафактного видання - романів ОСОБА_4 «ІНФОРМАЦІЯ_3» та «ІНФОРМАЦІЯ_4».

22 березня 2018 року примірник твору був оплачений післяоплатою та отриманий через відділення ПАТ «Укрпошта», а 24.03.2018р. через відділення «Нова пошта» були отримані надіслані ФОП ОСОБА_5 документи.

На підтвердження факту замовлення, оплати та отримання зазначеного твору, позивачем надано копії: рахунку-фактури № КВС-РФ-027230 від 20.03.2018р.; видаткової накладної № КВС-ВН-028617 від 20.03.2018р.; фіскального чека КМД ПАТ «Укрпошта» від 22.03.2018р. №0026; експрес-накладної №2240 від 23.03.2018р.; опису вкладення № НП- від 20.03.208р.; свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 ; свідоцтва платника єдиного податку серія НОМЕР_3 від 25.03.2013р., видане ОСОБА_5 ; витягу з реєстру платників єдиного податку щодо СПД-ФО ОСОБА_5 .

Також позивачем надано скріншоти інтернет-магазину книг «Кнігінг» (місто Харків) від 22 вересня 2020 року (постійне посилання на вебсайт: ІНФОРМАЦІЯ_7).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно керувався вимогами статей 435, 440, 441, 443 ЦК України, статей 7, 15, 31-33 Закону України «Про авторське право і суміжні права» (надалі - Закон), право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку; використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом).

Розповсюдження ж контрафактних примірників творів у будь-якому разі є порушенням виключних майнових прав на твір, незалежно від того, створено цей примірник самим порушником чи придбано у третіх осіб (для подальшого використання у комерційних цілях).

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції вказував на те, що 26 лютого 2018 року представниками відповідача складено та підписано Акт про знищення (утилізацію) продукції, відповідно до якого, 26.02.2018 проведено знищення (утилізацію) книжкової продукції ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 978-617-7409-63-1, що значився на залишку складу. Знищення (утилізацію) шляхом спалення в котельні, проведено за адресою: м. Київ, вул. Лугова, 9 .

Крім того, 16 квітня 2018 року позивач надав представнику відповідача лист з банківськими реквізитами, а також з пропозицією відкликати всі примірники твору з усіх книгарень (у тому числі інтернет-книгарень), куди вони були надіслані, і надалі утримуватися від їхнього друкування та продажу.

Після цього, 18 квітня 2018 року, під вих. №128, відповідач звернувся до своїх партнерів із листом, яким повідомлялося про порушення авторських прав на твір та зазначалося про необхідність зняття книг з продажу з усіх торговельних майданчиків, в тому числі й тих, що розміщені в мережі Інтернет та повернення її постачальнику для подальшої утилізації

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що дії відповідача, як щодо утилізації примірників твору, так і щодо їх витребування з роздрібної торгівлі спрямовані на припинення триваючого порушення, при цьому утилізація примірників відповідачем відбулась ще до моменту звернення позивача, що свідчить, на думку суду, про цілеспрямованість дій відповідача спрямованих саме на припинення вказаного триваючого порушення.

Суд першої інстанції відхилив аргументи позивача про те, що в акті від 26.02.2018 не зазначено кількості знищеної продукції, тому, на думку позивача, вказаний акт має формальний характер, як і листування відповідача з його контрагентами, яке не містить змістовної інформації щодо кількості повернутих примірників, що на думку позивача спрямоване на приховання всього обсягу товару.

Твердження позивача спростовано первинними документами щодо реалізації у 2018 році примірників творів, складеними контрагентом відповідача ТОВ «Якубу Трейд», з яких вбачається, що з березня 2018 року реалізація продукції не відбувалась, а документи складені січнем та лютим 2018 року, в тому числі й щодо повернення творів.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо взяття до уваги недопустимих доказів щодо знищення продукції та лист до партнерів щодо відкликання з продажу, апеляційним судом не приймаються до уваги з огляду на те, що звертаючись до суду, позивач вказує на повторне порушення своїх майнових прав інтелектуальної власності, водночас, рішення за яким визнано таке порушення набрало законної сили 11.04.2018 р., після звернення позивача з позовом та після обставин на які вказує позивач як незаконне розповсюдження продукції у лютому-березні 2018 року.

Крім того, за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27.09.2017 р. у справі №761/1167/17, позов задоволено частково.

Ухвалено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавнича група КМ-БУКС» на користь ОСОБА_1 компенсацію за порушення майнових авторських прав у розмірі 45 мінімальних розмірів заробітних плат, що становить - 144 000 гривень, коштів моральної шкоди в розмірі - 5000 грн. та кошти судового збору в сумі - 2756 грн., а всього - 151 756 грн. 00 коп.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Видавнича група КМ-БУКС» протягом 15 календарних днів з дня набуття вказаним рішенням законної сили опублікувати за власний рахунок в офіційному виданні - газеті «Урядовий кур`єр» інформацію про вказане порушення авторського права на вказані твори позивача із посилання на судове рішення.

Жодних рішень про вилучення та знищення товарів не приймалось.

Водночас, вказуючи, що відповідачем розповсюджувалось нове видання творів, з авторським перекладом, позивач не доводить це належними доказами, та не надавав в суді першої інстанції примірники творів для співставлення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо повторного порушення прав позивача не знайшли свого підтвердження.

Крім того, апеляційним судом були вилучені та неприйняті до уваги, після їх огляду, надані стороною відповідача додаткові докази в обґрунтування заперечень на апеляційну скаргу, як такі, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції та подані без обґрунтування неможливості їх подачі в суді першої інстанції. З цих самих підстав не долучені і в якості наданих доказів документи позивача.

Також апеляційний суд вказує на те, що подальше розповсюдження продукції контрагентами, не може ставитись у порушення видавництву, з урахуванням виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27.09.2017 р. у справі №761/1167/17 відповідно до його резолютивної частини.

Крім того, вимоги зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Видавнича група КМ-Букс» протягом 5 календарних днів з дня набрання судовим рішенням законної сили вилучити із загальнодоступної мережі Інтернет з усіх сайтів продажу книгу видання творів ОСОБА_4 «ІНФОРМАЦІЯ_3» та «ІНФОРМАЦІЯ_4» під однією обкладинкою у м`якій палітурці українською мовою у перекладі ОСОБА_1 з іспанської (Київ, 2016р., 480 с., ISBN 978-617-7409-63-1 , видавець - TOB «Видавнича група КМ-Букс») та зобов`язати не поширювати його у будь-який спосіб, до Товариство з обмеженою відповідальністю «Видавнича група КМ-Букс» не мають відношення, оскільки мережа Інтернет та сайти, на яких можливо здійснюється продаж не підпорядковуються видавництву, а отже і захист права в даному випадку обрано не вірно.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, містяться на формальних міркуваннях, та зводяться до переоцінки обставин справи.

Щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо того, що відсутність у відзиві попереднього розрахунку суми судових витрат, є обов`язковою підставою для відмови у їх стягненні, посилаючись на положення ч. 2 ст. 134 ЦПК України про диспозитивне право суду відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат за таких обставин.

Враховуючи складність справи, тривалість її розгляду, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторін, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з витрат на правову допомогу, при цьому, зменшивши їх суму до 12000,00 грн., у відповідності до положень ч. 5 ст. 136 ЦПК України, так як, в даному випадку не вбачав співмірності розміру судових витрат на правничу допомогу, заявлених стороною, із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Рішення суду в цій частині апелянтом не спростовано.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 липня 2021 року та на додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 серпня 2021 року - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 липня 2021 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: