КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер справи755/692/19
номер провадження 2-ві/824/19/2022
У Х В А Л А

08 лютого 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кашперської Т.Ц., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Сушко Л.П. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року щодо відмови в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2019 року за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-соціальної допомоги № 3 Дарницького району міста Києва», треті особи директор Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-соціальної допомоги № 3 Дарницького району міста Києва» Швейгер Ярослав Леонідович, Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва про визнання переведення на іншу роботу незаконним, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії, зобов`язати видати дублікат трудової книжки, -

в с т а н о в и в:

24 січня 2022 року до Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скаргаОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року в справі № 755/692/19 (а. с. 39 т. 16).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 24 січня 2022 року, справу призначено судді-доповідачу Сушко Л.П., судді, які входять до складу колегії: Сушко Л.П. - головуючий суддя, Сліпченко О.І., Гаращенко Д.Р. (а. с. 74 т. 16).

25 січня 2022 року Київським апеляційним судом засобами електронного зв`язку направлено лист за підписом судді Сушко Л.П. на ім?я голови Дніпровського районного суду м. Києва про надходження апеляційної скарги ОСОБА_1 та витребування в зв`язку з цим цивільної справи № 755/692/19 (а. с. 75 т. 16).

01 лютого 2022 року до Київського апеляційного суду надійшли направлені ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку доповнення апеляційної скарги на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року в справі № 755/692/19 (а. с. 78 - 90 т. 16).

01 лютого 2022 року ОСОБА_1 подала заяву до Київського апеляційного суду про надання копії ухвали по її апеляційній скарзі (а. с. 77 т. 16).

02 лютого 2022 року до Київського апеляційного суду на запит надійшли матеріали цивільної справи № 755/692/19 (а. с. 91 т. 16).

04 лютого 2022 року ОСОБА_1 подала доповнення апеляційної скарги на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року в справі № 755/692/19 (а. с. 92 - 119 т. 16).

04 лютого 2022 року ОСОБА_1 подала заяву до Київського апеляційного суду про надання копії ухвали по її апеляційній скарзі по справі № 755/692/19 (а. с. 120 т. 16).

04 лютого 2022 року ОСОБА_1 подала заяву про відвід судді.

Заява обґрунтована тим, що суддя Київського апеляційного суду Сушко Л.П. не може розглядати справу і підлягає відводу із-за обставин, що викликають сумнів в її неупередженості або об`єктивності, на що прямо вказує умисне порушення нею питання про відкриття апеляційного провадження у справі та (або) несвоєчасного внесення в Єдиний державний реєстр судових рішень ухвали по її апеляційній скарзі від 24 січня 2022 року на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року по даній справі № 755/692/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 359 ЦПК України про відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 259 ЦПК України питання про відкриття апеляційного провадження у справі вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, передбаченому статтею 357 цього Кодексу.

З дня надходження апеляційної скарги до Київського апеляційного суду пройшло 11 днів, але ні в ЄДРСР, ні їй не повідомлено про рішення по її апеляційній скарзі.

Має місце невиправдане зволікання прийняття рішення суддею Київського апеляційного суду Сушко Л.П. по її апеляційній скарзі від 24 січня 2022 року.

Вказані вище обставини викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Київського апеляційного суду Сушко Л.П. у розгляді її апеляційної скарги на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року по справі № 755/692/19.

З огляду на вищевикладене, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України заявляє про відвід судді Київського апеляційного суду Сушко Л.П., просить його задовольнити і передати справу на розгляд іншому судді.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 лютого 2022 року у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ головуючого судді Сушко Л.П. відвід, заявлений ОСОБА_1 , визнано необґрунтованим, тапередано заяву ОСОБА_1 про відвід судді для автоматизованого розподілу у відповідності до ч. 1 ст. 33 ЦПК України з метою визначення судді для її розгляду.

Після проведення автоматизованого розподілу справи відповідно до ч. 3, 8 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішується без повідомлення учасників справи суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 лютого 2022 року справу призначено судді-доповідачу Кашперській Т.Ц.

Згідно вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Таким чином, перелік підстав для відводу чітко визначений законом.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи, зазначені в заяві про відвід судді Сушко Л.П.,апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд апеляційної інстанції вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:«об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто, має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;«суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Водночас, як зазначено в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення. Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію «розумного спостерігача». У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже «правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене». Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Апеляційний суд вважає, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто, в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 про відвід судді Сушко Л.П., обставинами, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, заявник вважала умисне порушення нею питання про відкриття апеляційного провадження у справі та (або) несвоєчасне внесення в Єдиний державний реєстр судових рішень ухвали по її апеляційній скарзі, поданій 24 січня 2022 року до Київського апеляційного суду, в строк, передбачений ст. 359 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 359 ЦПК України про відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу. Питання про відкриття апеляційного провадження у справі вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, передбаченому статтею 357 цього Кодексу.

До заяви ОСОБА_1 про відвід судді Сушко Л.П. долучена роздруківка зі сторінки «Пошук справ» сайту Київського апеляційного суду за номером справи 755/692/19 станом на 04 лютого 2022 року, на якій містяться відмітки про реєстрацію справи 24 січня 2022 року та надходження матеріалів з суду першої інстанції 04 лютого 2022 року.

На а. с. 125 т. 16 наявна довідка, складена помічником судді Руденко А.С. 07 лютого 2022 року про те, що з 03 лютого 2022 року по 04 лютого 2022 року головуючий суддя Сушко Л.П. перебувала у відпустці.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід судді Сушко Л.П. у справі № 755/692/19, апеляційний суд приймає до уваги те, що у заяві про відвід не наведено фактів прояву суддею поведінки, яка б свідчила про її упередженість чи необ`єктивність у цій справі.

Саме лише посилання ОСОБА_1 на невідкриття провадження в справі у п`ятиденний строк з дня надходження апеляційної скарги, з урахуванням витребування справи 25 січня 2022 року, надходженням справи 02 лютого 2022 року та перебуванням головуючого судді Сушко Л.П. з 03 лютого 2022 року по 04 лютого 2022 року у відпустці, не свідчить про неупередженість та необ`єктивність судді у розумінні ст. 36 ЦПК України.

Отже, доводи, якими ОСОБА_1 мотивує свою заяву про відвід судді Сушко Л.П. не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цього судді як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію», якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини.

В усякому разі, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина 4 статті 36 ЦПК України).

Враховуючи зазначені норми закону, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід судді Сушко Л.П.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Київського апеляційного суду Сушко Людмили Петрівни у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року щодо відмови в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2019 року за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-соціальної допомоги № 3 Дарницького району міста Києва», треті особи директор Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-соціальної допомоги № 3 Дарницького району міста Києва» Швейгер Ярослав Леонідович, Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва про визнання переведення на іншу роботу незаконним, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії, зобов`язати видати дублікат трудової книжки.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ц. Кашперська