ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1621/22 Справа № 178/951/19 Суддя у 1-й інстанції - Цаберябий Б. М. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант",

на заочне рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2020 року,

по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2019 року до Криничанського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" про стягнення страхового відшкодування.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 26 жовтня 2018 року о 08 год. 06 хв. водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем ВАЗ-210700-20, д/н НОМЕР_1 по вул.Героїв Чорнобиля в смт.Кринички Криничанського району Дніпропетровської області, не обрав безпечної швидкості руху, не врахувавши дорожньої обстановк і здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21043, д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , в результаті даної ДТП вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент вказаної ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у «СК «Київ Ре», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/3478770. А цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована у АТ "СК "Мега-Гарант", що підтверджується страховим полісом № АМ/4532281. Постановою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2019 року у справі № 178/16/19, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Постановою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2019 року, справу про адміністративне правопорушення № 3/178/25/19, 178/12/19 відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КпАП України провадженням закрито у зв`язку зі смертю. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 02 січня 2019 року виконкомом Промінської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області. Позивачка вказує, що за життя ОСОБА_3 не встиг використати право на отримання страхового відшкодування за завдану шкоду та скористатись полісом № АМ/3478770. А позивачка на даний час не може отримати від відповідача відшкодування матеріального збитку, але зазначає, що є дружиною ОСОБА_3 та входить у першу чергу спадкоємців. Згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 07 березня 2019 року № 6350, вартість матеріального збитку, нанесеного автомобілю ВАЗ 21043, д/н НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 26791,08 грн. При зверненні до відповідача з письмовою заявою про відшкодування завданого збитку, позивачці відповіді надано не було та збиток не відшкодовано. Тому позивачка звернулась до суду з проханням стягнути з АТ "СК "Мега-Гарант" 26791,08 грн в рахунок страхового відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Крім того представник позивачки просить стягнути з відповідача 768,40 грн. судового збору, 5000 гривень за надання правової допомоги та 3500 гривень оплати експертного дослідження.

Заочним рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" про стягнення страхового відшкодування - задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства Страхова компанія Мега-Гарант / / на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , 26791,08 грн. в рахунок погашення страхового відшкодування, 5000 гривень за надання правової допомоги, 3500 гривень за оплату експертного дослідження та 768,40 грн. судового збору, всього 36059 грн. 48 коп. (тридцять шість тисяч п`ятдесят дев`ять гривень, сорок вісім копійок).

Ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року заочне рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2020 року - скасовано.

Заочним рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" про стягнення страхового відшкодування - задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства Страхова компанія Мега-Гарант / / на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , 26791,08 грн. в рахунок погашення страхового відшкодування, 5000 гривень за надання правової допомоги, 3500 гривень за оплату експертного дослідження та 768,40 грн. судового збору, всього 36059 грн. 48 коп. (тридцять шість тисяч п`ятдесят дев`ять гривень, сорок вісім копійок).

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство Страхова компанія Мега-Гарант просить скасувати заочне рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28.12.2020 року у справі № 178/951/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" про стягнення страхового відшкодування, та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

У відзиві ОСОБА_1 на апеляційну скаргу Акціонерне товариство Страхова компанія Мега-Гарант на заочне рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2020 року просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги на заочне рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28.12.2020 року у справі № 178/951/19. Заочне рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28.12.2020 року по справі № 178/951/19 залишити без змін.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 жовтня 2018 року о 08 год. 06 хв. по вул. Героїв Чорнобиля в смт.Кринички Криничанського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем ВАЗ-210700-20, д/н НОМЕР_1 не обрав безпечної швидкості руху, не врахувавши дорожньої обстановки і здійснив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 21043, д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , в результаті даної ДТП вказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

На момент вказаної ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у «СК «Київ Ре», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/3478770. А цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована у АТ "СК "Мега-Гарант", що підтверджується страховим полісом № АМ/4532281.

Постановою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2019 року у справі № 178/16/19, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Постановою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2019 року, справу про адміністративне правопорушення № 3/178/25/19, 178/12/19 відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КпАП України провадженням закрито у зв`язку зі смертю.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 02 січня 2019 року виконкомом Промінської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області.

Згідно наявного в матеріалах справи свідоцтва про одруження серії НОМЕР_7 встановлено, що ОСОБА_3 доводився чоловіком ОСОБА_1 .

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків/спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. А до складу спадщини за правилами ст. 1218 ЦК України входять усі права на обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто право померлого на отримання страхового відшкодування успадковується спадкоємцями.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкоємців на спадкування за законом підлягають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Після смерті ОСОБА_3 , спадкоємцем першої черги є ОСОБА_1 , тобто особа, яка набула права на спадщину, як правонаступник та за її заявою, приватним нотаріусом Овчаренко Л.Л. було заведено спадкову справу № 63816740. Інші спадкоємці від своїх часток спадщини відмовились, про що свідчать копії матеріалі спадкової справи. Тому право на отримання страхового відшкодування після смерті спадкодавця має позивачка.

Згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 07 березня 2019 року № 6350, вартість матеріального збитку, нанесеного автомобілю ВАЗ 21043, д/н НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 26791,08 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Страховим випадком, згідно з ст. 8 Закону України "Про страхування", є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Страховик зобов`язаний, зокрема, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором (ч. 1 ст. 988 ЦК України).

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.1,2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів тому, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди і ін.) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2 , який на той час мав чинний договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у АТ СК Мега-Гарант, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість вимог позову про стягнення вартості матеріальних збитків в розмірі 26791,08 грн..

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції в порушення вимог процесуального закону прийняв висновок експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу від 07.03.2019 року № 6350 і послався на нього в оскарженому рішенні, як на належний доказ, колегія суддів ставиться критично, оскільки, якщо апелянт не згоден із висновок експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу від 07.03.2019 року № 6350 із визначення вартості матеріального збитку завданого позивачу, то він мав право на заявлення клопотання про призначення судом експертного дослідження для встановлення розміру спричиненої матеріальної шкоди. Проте позивач не скористався своїм право і клопотання про призначення судом відповідної судової експертизи заявлено не було.

Твердження апелянта, що висновок експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу від 07.03.2019 року № 6350 не є складеним у відповідності до вимог законодавства, відтак не є допустимим та належним доказом, що підтверджує розмір заподіяної шкоди й містить завищену вартість, колегія суддів ставиться критично, оскільки всупереч ст. 81 ЦПК України апелянтом не доведено факт завищення висновок експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу від 07.03.2019 року № 6350 розміру майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, вказаної у звіті про вартість матеріального збитку.

Отже, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі та правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює та застосував норми права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" - залишити без задоволення.

Заочне рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова