Справа № 664/19/22
Провадження № 2/664/604/22
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2022 р. м. Олешки

Цюрупинський районний суд Херсонської області в складі:

суддя Никифоров Є.О.,

секретар судового засідання Кім А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального закладу Херсонської обласної ради «Олешківський дитячий будинок-інтернат» про визнання неправомірним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та поновлення на роботі,

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до комунального закладу Херсонської обласної ради «Олешківський дитячий будинок-інтернат» про визнання неправомірним та скасування наказу відповідача про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та поновлення на роботі.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 18.09.1996 р. вона працює у відповідача на посаді вихователя.

31.12.2021 р. її було ознайомлено із наказом №205-К від 31.12.2021 р. про відсторонення її від роботи з 01.01.2022 р. на час відсутності щеплення проти COVID-19 зі збереженням місця роботи та посади без збереження заробітної плати.

Позивач вказує, що таке відсторонення є незаконним оскільки суперечить Конституції та законам України, її посадовій інструкції, умовам трудового договору, колективному договору, та просить визнати неправомірним та скасувати наказ відповідача №205-К від 31.12.2021 р. про відсторонення її від роботи, поновити її на роботі, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.01.2022 р. до моменту поновлення на роботі.

18.01.2022 р. судом відкрито провадження та ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач надав відзив згідно з яким 16 листопада 2021 р. наказом № 58 та Повідомленням КЗ Херсонської обласної ради «Олешківський дитячий будинок-інтернат» було доведено до відома працівників про обов`язкову необхідність отримання щеплення проти COVID-19 та в зазначені строки, а саме до 08 грудня 2021 р. надати, документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення проти COVID-19. Також повідомлено про можливість надати довідку про абсолютні протипоказання відповідно до переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ від 16 вересня 2011 року № 595. Попереджено, що у разі не надання відповідних документів до 09 грудня 2021 року, працівник відстороняється від роботи без збереження заробітної плати на підставі статті 46 КЗпП та статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04. 2000 року №1645-111.

Позивач була ознайомлена з повідомленням, що підтверджується її особистим підписом та не надала в зазначені строки документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення проти COV1D-19 або довідку від сімейного лікаря, щодо протипоказань, тому відсторонена від роботи Наказом № 205-К від 31.12.2021 року на час відсутності щеплення проти COVID-19 зі збереженням місця роботи та посади - вихователя без збереження заробітної плати.

Відповідач зазначає, позивач працює з дітьми та повнолітніми особами III профілю (хлопчики) з тяжкою та глибокою розумовою відсталістю, стійкими розладами психіки, які потребують щоденного догляду, навчання та реабілітації, тому переведення працівників, які працюють безпосередньо з дітьми та робота, яких потребує фізичної присутності на робочому місці, яка передбачає в собі роботу, віддалену у просторі - на дистанційну форму роботи не вбачається можливим.

Позивач надала відповідь на відзив, зазначаючи про свою незгоду із доводами відповідача. Заперечення відповідача не надходили.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши наявні докази, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивача з 18.09.1996 р. прийнято на роботу на посаду вихователя у Цюрупинський дитячий психоневрологічний будинок-інтернат, що на даний час перейменовано в комунальний заклад Херсонської обласної ради «Олешківський дитячий будинок-інтернат», що підтверджується копією трудової книжки позивача.

16.11.2021 р. наказом № 58 та Повідомленням відповідачем було доведено до відома працівників про обов`язкову необхідність отримання щеплення проти COVID-19 та в зазначені строки, а саме до 08 грудня 2021 року надати, документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення проти COVID-19.

Також відповідачем повідомлено про можливість надати довідку про абсолютні протипоказання відповідно до переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ від 16 вересня 2011 року № 595. Попереджено працівників, що у разі не надання відповідних документів до 09 грудня 2021 року, працівник відстороняється від роботи без збереження заробітної плати на підставі статті 46 КЗпП та статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

Зазначені обставини підтверджуються копією наказу № 58 від 16.11.2021 р. та Повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19, що містить підпис ОСОБА_1 про ознайомлення із вказаним повідомленням.

Позивач не надала в зазначені строки документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення проти COVID-19 або довідку від сімейного лікаря, щодо наявності протипоказань.

31.12.2021 р. відповідачем видано наказ №205-К про відсторонення ОСОБА_1 на час відсутності щеплення проти COVID-19 від роботи з 01.01.2022 р. зі збереженням місця роботи та посади вихователя без збереження заробітної плати.

Відповідно до частини першої статті 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством, отже, перелік випадків відсторонення працівників від роботи, згідно зі статтею 46 КЗпП України, не є вичерпним, а тому працівник може бути відсторонений від роботи й в інших випадках, передбачених законодавством.

До інших передбачених законодавством випадків належить, зокрема, відмова або ухилення від профілактичних щеплень працівників професій, виробництв та організацій, для яких таке щеплення є обов`язковим.

Статтею 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень.

Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень ці працівники у порядку, встановленому законом, відсторонюються від виконання зазначених видів робіт.

Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування Державної політики у сфері охорони здоров`я.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 р. № 2153 затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням (далі - Перелік).

Відповідно до цього Переліку обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України цієї хвороби, підлягають, зокрема, працівники установ і закладів, що надають соціальні послуги, закладів соціального захисту для дітей, реабілітаційних закладів.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV- 2», установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 31 березня 2022 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Пунктом 41-6 зазначеної постанови, який набрав чинності з 08 листопада 2021 р., передбачено, що керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій визначено забезпечити:

1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти C0V1D-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена Переліком № 2153;

2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена Переліком № 2153 та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, відповідно до статті 46 КЗпП України, частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я; а також

3) взяти до відома, що на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 КЗпП України, частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу»; відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома осіб, які відсторонюються; строк відсторонення встановлюється до усунення Причин, що його зумовили.

Відповідно до п. 1 розділу І Положення про комунальний заклад Херсонської обласної ради «Олешківський дитячий будинок-інтернат» зазначений заклад є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Херсонської області згідно з рішенням Херсонської обласної ради від 30 січня 1997 року № 146.

Під терміном «дитячий будинок-інтернат», згідно п. 1 розділу І Положення, розуміється стаціонарна соціально-медична установа, призначена для тимчасового (до шести місяців) або постійного (понад шість місяців) перебування або проживання дітей з інвалідністю віком від 4 до 18 років (далі - вихованці) та осіб з інвалідністю віком до 35 років (далі - підопічні) з порушеннями фізичного, інтелектуального розвитку та психічними розладами, які за станом здоров`я потребують стороннього догляду, побутового обслуговування, медичної допомоги, освітніх послуг, комплексу реабілітаційних заходів і згідно з медичним висновком не мають протипоказань для перебування в зазначеній установі незалежно від наявності осіб, зобов`язаних згідно із законом їх утримувати.

Згідно розділу ІІ Положення основними завданнями КЗ Херсонської обласної ради «Олешківський дитячий будинок-інтернат» є:

- забезпечення прав та інтересів, денної зайнятості, належних умов для проживання, соціально-побутового обслуговування, залучення до життєдіяльності територіальної громади, реабілітації та надання медичної допомоги вихованцям/підопічним;

- надання таких соціальних послуг, як стаціонарний догляд, соціальна реабілітація, представництво інтересів, соціально-психологічна реабілітація, а також у разі потреби денний догляд, паліативний догляд, підтримане проживання, консультування, соціальна профілактика, кризове та екстрене втручання;

- проведення комплексу реабілітаційних заходів відповідно до індивідуального плану реабілітації, а також планових профілактичних, санітарно-протиепідемічних та оздоровчих заходів.

Отже, комунальний заклад Херсонської обласної ради «Олешківський дитячий будинок-інтернат» за напрямком діяльності є закладом, що надає соціальні послуги, закладом соціального захисту для дітей та реабілітаційним закладом, відповідно, працівники КЗ Херсонської обласної ради «Олешківський дитячий будинок-інтернат» входять Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Таким чином, відсторонення позивача від роботи внаслідок відсутності щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, в період дії карантину, до усунення причин, що стали причиною відсторонення, повністю відповідає вимогам трудового законодавства та ґрунтується на положеннях статті 46 КЗпП, крім того, відсторонення працівників від роботи передбачено також положеннями статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та прийнятим на їх виконання підзаконним нормативно-правовим актами.

Суд враховує, що відповідач завчасно, тобто 16.11.2021 р., попередив працівника про необхідність отримання щеплення проти COVID-19 або надання довідки про абсолютні протипоказання відповідно до переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, позивач мала можливість зробити необхідне щеплення та продовжувати свою трудову діяльність, але свідомо не зробила цього, що мало наслідком відсторонення її від роботи.

Відсторонення позивача від роботи має тимчасовий характер оскільки згідно оспорюваного наказу, ОСОБА_1 буде допущено до роботи після усунення причини відсторонення.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

На час відсторонення позивача від роботи остання не виконувала своїх трудових обов`язків, отже, у власника не виник обов`язок оплачувати роботу відстороненого працівника, оскільки, як зазначалося вище, таке відсторонення відбулося згідно із законом.

Таким чином, підстави для стягнення середнього заробітку на час відсторонення позивача від роботи відсутні.

Слід зазначити, що позивач працює з дітьми та повнолітніми особами III профілю (хлопчики) з тяжкою та глибокою розумовою відсталістю, стійкими розладами психіки, які потребують щоденного догляду, навчання та реабілітації, що підтверджується відповідною довідкою, тому її переведення - на дистанційну форму роботи не вбачається можливим.

Суд вважає, що доводи позивача, що оспорюваним наказом відповідача порушено її конституційне право на працю, є безпідставними з огляду на таке.

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно зі статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Зважаючи на це, не праця, а саме життя, здоров`я і безпека людини, визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні.

Отже, вирішуючи питання про співвідношення норм статей 3 та 43 Конституції України, не можна не визнати пріоритетність забезпечення безпеки життя, здоров`я і безпеки людини над правом на працю, оскільки інтереси однієї особи не можуть домінувати над інтересами держави в питанні забезпечення безпеки життя і здоров`я його громадян.

Положення статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» покликані захистити здоров`я та життя працівників у зв`язку з ускладненою епідемічною ситуацією, а перебування працівників, які не отримали профілактичні щеплення, в спеціальних закладах для дітей, створює ризик виникнення спалахів інфекційних хвороб, що є загрозою для життя та здоров`я вихованців закладу, тобто працівник, який не отримав щеплення, не лише стає потенційно небезпечним для оточення, а й сам піддається підвищеному ризику захворіти, відвідуючи місця масового скупчення людей.

Індивідуальне право (інтерес) відмовитися від щеплення при збереженні обсягу права на працю протиставляється загальному праву (інтересу) працівників, які провели щеплення, з метою досягнення загального блага у формі права на охорону здоров`я.

Отже, держава, встановивши правило про те, що без щеплення певні категорії працівників не можуть бути допущені до роботи, реалізує свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я не тільки всіх вихованців закладу, а й інших працівників.

З огляду на суспільні інтереси, тимчасове відсторонення (до проведення щеплення, отримання довідки про наявність протипоказань для вакцинації) від роботи не призводить до порушення конституційного права особи на працю.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, що в своїх рішеннях висловлював думку, що обов`язкове щеплення, як примусовий медичний захід, є втручанням у гарантоване пунктом 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на повагу до приватного життя особи, що включає в себе фізичну та психологічну недоторканість особи, разом з тим, порушення фізичної недоторканості заявника можна вважати виправданим дотриманням цілей охорони здоров`я населення та необхідністю контролювати поширення інфекційного захворювання (параграф 33, 36 рішення у справі «Соломахін проти України» від 15 березня 2012 року, заява №24429/03).

Отже, суд визнає позовні вимоги ОСОБА_2 необґрунтованими та приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачу в задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати по сплаті судового збору, суд відносить на позивача.

Керуючись статтею 43 Конституції України, пунктом 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 46 КЗпП, статтею 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», статтями 12, 13, 76, 77, 78, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її позову до комунального закладу Херсонської обласної ради «Олешківський дитячий будинок-інтернат» про визнання неправомірним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та поновлення на роботі.

Судові витрати по сплаті судового збору віднести на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: комунальний заклад Херсонської обласної ради «Олешківський дитячий будинок-інтернат», , що знаходиться за адресою: 75101, Херсонська область, Херсонський район, м. Олешки, пров. Ракитний, 28.

Суддя Є. О. Никифоров