КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 947/5499/22
Провадження № 2/947/1813/22
УХВАЛА

14.02.2022 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до спеціалісту відділу контролю та моніторингу за станом території Київської районної адміністрації Одеської міської ради Резниченко Олександра Вадимовича, за участі третьої особи - Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання припису неналежним доказом,

В С Т А Н О В И В:

11.02.2022 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла в порядку цивільного судочинства позовна заява за позовом ОСОБА_1 до спеціалісту відділу контролю та моніторингу за станом території Київської районної адміністрації Одеської міської ради Резниченко Олександра Вадимовича, за участі третьої особи - Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання припису №КРА-001575 від 09.02.2022 року щодо припинення будівельних робіт неналежним доказом.

Відповідно до протоколу автоматизованої системи розподілу судових справ між суддями, цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Зазначена позовна заява подана до суду першої інстанції в порядку цивільного судочинства за правилами передбаченими ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Статті 2, 4, 19 чинного КАС України, закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначають поняття публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Згідно ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Під час визначення предметної юрисдикції справи суд виходить із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

У даній справі позивачем заявлена вимога стосовно незгоди з винесеним приписом №КРА-001575 від 09.02.2022 року щодо припинення будівельних робіт.

Зазначений припис винесено у відповідності до положень Закону Україну «Про регулювання містобудівної діяльності».

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Згідно ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до пп. 3 ч. 3 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 244-6 КУпАП, органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Отже, відповідно до покладених завдань і функцій відповідач під час винесення оскаржуваного припису, діяв як суб`єкт владних повноважень у сфері містобудівної діяльності, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що даний спір є публічно-правовим, та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому наявні підстави, визначені п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, для відмови у відкритті провадження в цивільній справі, оскільки дана позовна заява не підлягає розгляду в судах за правилами ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

При вищевикладених обставинах та керуючись п. 1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до спеціалісту відділу контролю та моніторингу за станом території Київської районної адміністрації Одеської міської ради Резниченко Олександра Вадимовича, за участі третьої особи - Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання припису неналежним доказом - відмовити.

Роз`яснити позивачу його право на звернення з аналогічним позовом до суду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала судді набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Калініченко Л. В.