ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/4632/21 Провадження 2/636/459/22
09.02.2022 місто Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області в складі:
головуючого судді Золотоверхої О. О.
за участю секретаря судового засідання Караулової О. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Русанов Г. В., до ОСОБА_2 про захист прав споживачів
Позивач та її представник подали до суду заяви, у яких просили розглядати справу без їхньої участі, вимоги підтримали, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач у судові засідання, які призначались на 05.12.2021, 09.02.2022 не з`явилася, про їх проведення повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надала.
Зі згоди позивача, керуючись вимогами ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280, 281 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи.
Суд, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши надані докази встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Відповідно до копії Договору (а.с. 15-16) між сторонами виникли договірні правовідносини, яка полягають у наданні позивачу юридичних послуг відповідачем.
З копії Завдання № 1 від 29 січня 2019 року (а.с. 17) (далі Завдання) вбачається, що юридична допомога, яку відповідно до умов Договору мала надати відповідач полягала в консультації, складенні позовних заяви про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, представництва інтересів позивача в суді. Для здійснення вказаних послуг позивач мала сплатити відповідачу 550 грн за консультацію, 2300 грн за складення позовної заяви про розірвання шлюбу з урахуванням сплати судового збору, 2600 грн за складення позовної заяви про стягнення аліментів з урахуванням сплати судового збору, 3000 грн за представництво інтересів позивача в суді, 500 грн за поштові витрати, 1000 грн за транспортні витрати. При цьому, зазначено, що цей розрахунок є орієнтовним. Суд установив, що копія Завдання не містить підписів сторін.
Відповідно до копій претензій (а.с. 30-31, 56?57) предметом Договору, окрім обумовлених у Завданні послуг, становлять також складення та подання до суду позовних заяв про позбавлення батьківських прав і про заборону вивозу за кордон дитини позивача.
Оскільки сторони визнали викладені в Завданні обставини, що вбачається з заяв позивача по суті та з копії Відповіді на претензію (а.с. 32-33), дійсність укладення сторонами Завдання не заперечується сторонами, суд вважає копію Завдання (а.с. 17) достовірним доказом та приймає його.
Позивач указує, що відповідач не виконала свої зобов`язання за Договором.
Статтею 1-1 Закону України «Про захист прав споживачів» установлено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.
Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.
За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.
Згідно з копією претензії (а.с. 30-31) позивач розірвала з відповідачем Договір у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань направивши на офіційну адресу відповідача вказану претензію.
Відповідно до копії Відповіді на претензію (а.с. 32-33) відповідач підтвердила розірвання Договору та виклала опис виконаних за Договором робіт, які також продубльовані у копії звіту (а.с. 34).
Представник позивача у позовній заяві заперечує проти обсягу виконаних робіт, які перелічені у звіті (копія а.с. 34) та у Відповіді на претензію (копія а.с. 32-33).
Статтею 30 Закону передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Суд зазначає, що сторонами не надано копії підписаного сторонами акту виконаних робіт, який є належним доказом виконання робіт (надання послуг) у цій категорії справ.
На підставі наданих доказів і заяв позивача по суті суд установив, що фактично позивачу надано і доведено перед судом надання таких послуг: консультація адвоката вартістю 550 грн, що підтверджується копією Завдання (а.с. 17), заявами позивача по суті; складення позовної заяви про розірвання шлюбу та стягнення аліментів і подання вказаної заяви до суду, що підтверджується копіями позовних заяв (а.с. 37-40, 51-55), копією ухвали судді (а.с. 50); складення позовної заяви про позбавлення батьківських прав і подання вказаної заяви до суду, що підтверджується копією позовної заяви (а.с. 44-47), копіями ухвал суддів (а.с. 41-43). Оскільки в ухвалах судді Московського районного суду міста Харкова Майстренка О. М. (копії а.с. 48-49) не зазначено, що позовна заява подана саме відповідачем, а інших доказів складення позовної заяви про обмеження у праві виїзду з малолітньою дитиною за кордон і подання її до суду не надано, то суд вважає обставину складення відповідачем і подання до суду в інтересах позивача позовної заяви про обмеження у праві виїзду з малолітньою дитиною за кордон не доведеною. Доказів виконання інших робіт (надання послуг) позивачу суду не надано. Доказів сплати судового збору, який обумовлений сторонами в копії Завдання (а.с. 17) суду не надано.
Послуги з представництва позивача в судових органах у розумінні п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону відповідачем фактично не надані, оскільки за поданими позовними заявами жодне судове провадження відкрито не було, що підтверджується роздруківкою з сайту «Судова влада України» (а.с. 35) та копіями ухвал суддів.
Відповідно до ч. 11 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо під час виконання робіт (надання послуг) виникає необхідність у додаткових роботах (послугах), що не були передбачені умовами договору, виконавець зобов`язаний одержати від споживача дозвіл на виконання таких робіт (надання послуг). Будь-які додаткові роботи (послуги), виконані (надані) виконавцем без згоди споживача, не створюють для споживача будь-яких зобов`язань щодо їх оплати.
Як убачається з позовної заяви, з копії Завдання (а.с. 17), з копій претензій (а.с. 30-31, 56?57 складення позовної заяви про про розірвання шлюбу та стягнення аліментів зі зміненими вимогами, які описані відповідачем у Відповіді на претензію (копія а.с. 32) та у звіті (копія а.с. 34), не узгоджувалось сторонами в Договорі, а тому, ураховуючи, що представник позивача заперечує таку домовленість, суд вважає, що така послуга була здійснена без згоди позивача, а тому не створює для останньої будь-яких зобов`язань щодо її оплати.
Представник позивача також заперечує належність наданих відповідачем послуг зі складення позовної заяви про розірвання шлюбу та складення позовної заяви про стягнення аліментів і подання їх до суду та вказує, що відповідачем свідомо виокремлено такі позовні вимоги в дві різні позовні заяви для штучного збільшення гонорару адвоката за їх складення.
Суд установив, що відповідачем дійсно надано необумовлену Договором послугу зі складення однієї позовної заяви про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, що визнається відповідачем у Відповіді на претензію (а.с. 32-33), описі (а.с. 34) та підтверджується копіями позовних заяв (а.с. 37-40, 51-55), у той час як Завданням (копія а.с. 17) передбачено, що відповідач має скласти дві окремі позовні заяви про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів, робота зі складання яких оцінена двома різними сумами коштів. Фактично ж відповідач виконала роботу зі складення лише однієї позовної заяви, у якій об`єднала позовні вимоги.
В той ж час суд установив, що вказані послуги були фактично надані, а тому не вбачає підстав для стягнення з відповідача грошових коштів за їх виконання в повній мірі, а вважає за необхідне стягнути вартість лише таєї послуги, робота з виконання якої оцінена сторонами дешевше, що вважає справедливим з огляду на об`єднання в одній заяві двох вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 2, ч. ч. 1, 3-5 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає , зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Як зазначено в п. 9 постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, ураховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.
Позивач зазначає, що внаслідок дій відповідача вона була позбавлена можливості отримувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, на які вона розраховувала, вона перебувала у стані емоційного стресу, їй довелося шукати іншого фахівця в сфері права для того, щоб отримати аліменти, що потребувало додаткового незапланованого часу та зусиль.
Відповідно до преамбули Декларації прав дитини , прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.
Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Ураховуючи обовязок позивача та її колишнього чоловіка с творити умови, необхідні для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України, а тому важливість для позивача отримання юридичних послуг, які були узгоджені Договором, особливий захист дитинства та одиноких матерей з боку держави та міжнародних інституцій, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача моральну шкоду, нанесену позивачу неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків, але зменшити розмір заявленої позивачем моральної шкоди до суми 5000 грн. При визначенні розміру моральної шкоди, яка нанесена позивачу, суд ураховує характер правопорушення, глибину фізичних і душевних страждань, важливість обумовлених Договором послуг для позивача, вимоги розумності і справедливості.
З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Частиною 1 статті 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 1 статті 82 ЦПК України установлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. ч. 1, 2, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 1-6 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Суд вважає надані представником позивача докази на підтвердження розміру судових витрат з надання правової допомоги достатніми та вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати з надання правової допомоги пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору в цій категорії справ, суд стягує з відповідача судовий збір у дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 626, 628, 638, 901-907 ЦК України, ст. ст. 1, 22, 26, 29, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст. ст. 1-1, 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265, 273, 279, 280?282, 284, 289, 352, 354, пп. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду за неналежне виконання зобов`язань за договором про надання правових послуг адвоката від 29 січня 2019 року в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.
У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пропорційно розміру задоволених позовних вимог судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 1974 (одна тисяча дев`ятсот сімдесят чотири) грн 55 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог судові витрати, які складаються з витрат із сплати судового збору, у розмірі 180 (сто вісімдесят) грн 93 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 000666 від 17.04.1996, адреса здійснення адвокатської діяльності: АДРЕСА_2 .
Повне рішення суду складене 11.02.2022.
Суддя О. О. Золотоверха