Справа №345/277/22
Провадження № 2/345/275/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2022 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Онушканича В.В.

з участю секретаря судового засідання Пукіш В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . Квартиру придбано у ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_2 , яким вона належала на праві спільної часткової власності.

П. 3.1.7 договору передбачено, що ОСОБА_2 зобов`язався знятись з реєстраційного обліку місця проживання в проданій квартирі в термін до 15.12.2021року, після переходу за покупцем права власності на квартиру ОСОБА_2 втрачає право на проживання у квартирі, що є предметом цього договору.

Проте відповідач свого зобов`язання за договором не виконав, надалі залишається зареєстрованим у квартирі, належній позивачці. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування квартирою. Тому позивач змушена звернутися до суду, просить усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить суд його задоволити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Представник відповідача подала заяву, згідно якої розгляд справи провести без її участі. Позов визнає в повному обсязі. Вказує, що визнання позову не суперечить інтересам відповідача, оскільки він проживає за межами України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 10.12.2021 року (а.с. 5-11, 12) позивач набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 3.1.7 договору відповідач ОСОБА_2 зобов`язався знятись з реєстраційного обліку місця проживання у вищевказаній квартирі в термін до 15.12.2021року, після переходу за покупцем права власності на квартиру ОСОБА_2 втрачає право на проживання у квартирі, що є предметом цього договору (а.с.7).

Водночас з довідки Управління «ЦНАП» виконавчого комітету Калуської міської ради від 16.12.2021 року (а.с.13) вбачається, що відповідач ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в квартирі в АДРЕСА_2 .

Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Зазначені права вказані і в ст.150 Житлового Кодексу України.

Виходячи з того, що Закон України № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Вказана норма також передбачена п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Відповідно до положень статей 391 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

За порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї.

В судовому засіданні встановлено, що реєстрація відповідача у квартирі по АДРЕСА_2 створює позивачці, як власнику житла, незручності у користуванні власністю. Таким чином, а також враховуючи визнання позову представником відповідача, ОСОБА_2 слід визнати таким, що втратив право на користування вказаною квартирою.

На підставі викладеного, ст.ст. 319, 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування даним житлом, а саме квартирою по АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 15.02.2022 року.

Суддя