Справа № 450/1628/19
Провадження № 2/463/927/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Головатого Р.Я.

з участю секретаря судових засідань Гудим В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

встановив:

16.05.2019 до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 18.01.2016 в розмірі 11224580 грн. 55 коп.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 18.01.2016 між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів на суму 1620000 грн. на строк до 18.05.2016 включно, а також з метою забезпечення виконання відповідачем своїх зобов`язань за цим договором укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Юзвою Н.Б. та зареєстрований в реєстрі за №115.

30.06.2017 між ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 укладено договір відступлення права вимоги №30/06/2017, відповідно до умов якого до нового кредитора ОСОБА_1 перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_2 за вищевказаним договором позики грошових коштів від 18.01.2016, а також договір про відступлення права за іпотечним договором від 18.01.2016, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Юзвою Н.Б. та зареєстрованим в реєстрі за №115.

Цього ж дня між ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 підписано акт приймання-передачі документації та прав за договором відступлення права вимоги №30/06/17, у зв`язку з чим позивач набула право вимоги за договором позики від 18.01.2016.

03.07.2017 про відступлення права вимоги первісний кредитор повідомила відповідача цінними листами з описом вкладення за адресами: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 .

04.07.2017 та повторно 09.07.2018 позивач цінними листами з описом вкладення за вищевказаними адресами скерувала відповідачу вимогу про усунення порушень договору позики від 18.01.2016 та повернення суми позики новому кредитору з урахуванням штрафних санкцій, однак такі адресатом не отримані.

Оскільки всупереч умовам договору позики відповідач у визначений сторонами строк грошові кошти не повернула, а тому вважає, що є підстави для стягнення таких в судовому порядку.

Крім цього, на підставі п.7 Договору позики, ст.625 ЦК України, відповідно до проведеного позивачем розрахунку, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, окрім суми позики, також інфляційні втрати за період з червня 2016 року по травень 2019 року в сумі 613980 грн., три проценти річних за період з 19.05.2016 по 16.05.2019 в сумі 145400 грн. 55 коп., а також штраф у розмірі 0,5% від суми позики за період з 19.05.2016 по 16.05.2019 року в сумі 8845200 грн.

З урахуванням наведеного просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 18.01.2016 в розмірі 11224580 грн. 55 коп., з яких: 1620000 - сума позики, 613980 грн. - інфляційні втрати, 8845200 грн. - штраф, 145400 грн. 55 коп. - три проценти річних.

24.07.2019 судом з метою перевірки місця проживання (перебування) відповідача до відділу АДР ГУ ДМС України у Львівській області було направлено запит, на який 14.08.2019 отримано відповідь, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 14.08.2019 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики передано за підсудністю до Личаківського районного суду м.Львова.

10.12.2019 матеріали справи надійшли до Личаківського районного суду м.Львова та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд судді Головатому Р.Я.

Ухвалою від 13.12.2019 постановлено позовну заяву прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче засідання 13.01.2020.

Ухвалою підготовчого засідання від 13.01.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче засідання відкладено на 11.02.2020.

Ухвалою підготовчого засідання від 11.02.2020 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 10.03.2020.

Ухвалою про забезпечення позову від 13.02.2020 постановлено заяву про забезпечення позову задовольнити частково. Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2 , а саме: 1. Житловий будинок, загальною площею 217,4 кв.м., позначеного на плані під літерою «А-1» (разом із складовою частиною об`єкта нерухомого майна - господарською будівлею Б-1), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 36; 2. Земельну ділянку, площею 0,1200 га з кадастровим номером :01:002:0144. що розташована в АДРЕСА_3 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 36; 3. Земельну ділянку, площею 0,38 га з кадастровим номером: :07:000:0125, що розташована на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського р-ну Львівської обл., цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 36; 4. Земельну ділянку, площею 0,1419 га з кадастровим номером: :05:000:0111, що розташована на території Раковецької сільської ради Пустомитівського р-ну Львівської обл.; цільове призначення 100 - землі сільськогосподарського призначення; 5. Земельну ділянку, площею 0,0565 га з кадастровим номером: :05:000:0110, що розташована на території Раковецької сільської ради Пустомитівського р-ну Львівської обл.; цільове призначення - 01.03 - для ведення особистого селянського господарства; 6. Земельну ділянку, площею 0,15 га з кадастровим номером: :08:000:0273, що розташована на території Раковецької сільської ради Пустомитівського р-ну Львівської обл., цільове призначення - 01.03 - для ведення особистого селянського господарства; 7. Земельну ділянку, площею 1,5 га з кадастровим номером: :07:000:0140, що розташована на території Раковецької сільської ради Пустомитівського р-ну Львівської обл., цільове призначення - 01.03 - для ведення особистого селянського господарства. В задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

В судовому засіданні 10.03.2020 за клопотанням представника відповідача оголошено перерву до 02.04.2020 та за клопотанням представника відповідача судове засідання відкладено на 07.05.2020 та з цих же підстав, а також у зв`язку з запровадженням карантину судові засідання було відкладено на 26.06.2020, на 30.07.2020, на 06.10.2020, на 17.11.2020, на 23.12.2020,

В судовому засіданні 23.12.2020 долучено до матеріалів справи заяву відповідача про зупинення провадження у справі та оголошено перерву до 03.02.2021.

У зв`язку з неявкою учасників справи судове засідання 03.02.2021 відкладено на 17.03.2021.

Ухвалою судового засідання від 17.03.2021 постановлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - зупинити до набрання законної сили судовим рішенням у справі №466/3732/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, визнання недійсним договору про відступлення прав за іпотечним договором.

Постановою Львівського апеляційного суду від 29.07.2021 рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 15.02.2021 у справі №466/3732/20 скасовано. Ухвалено нову постанову, якою відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про визнання недійсними Договору про відступлення права вимоги №30/06/2017 та Договору про відступлення прав за іпотечним договором, укладених 30.06.2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Ухвалою від 20.09.2021 постановлено поновити провадження у справі; призначити судове засідання 20.10.2021, яке було відкладено на 13.12.2021 та в подальшому за клопотання представника відповідача на 09.02.2022.

Позивач в судове засідання не з`явилася, разом з тим подала клопотання про розгляд справи без її участі.

Відповідач на розгляд справи також повторно не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, представник відповідача скерував клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідно до ч.2 ст.210 ЦПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

З урахуванням наведеного, оскільки неявка відповідача та її представників в судові засідання є не першою, відкладення розгляду справи виходить за межі строку, встановленого ЦПК України, тому суд приходить до висновку, що підстави для задоволення клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що 18.01.2016 між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів на суму 1620000 грн. на строк до 18.05.2016 включно (т.1 а.с.5).

Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

30.06.2017 між ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 укладено договір відступлення права вимоги №30/06/2017, відповідно до умов якого до нового кредитора ОСОБА_1 перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_2 за вищевказаним договором позики грошових коштів від 18.01.2016 (т.1 а.с.9-11).

Цього ж дня між ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 підписано акт приймання-передачі документації та прав за договором відступлення права вимоги №30/06/17 (т.1 а.с.14), у зв`язку з чим позивач набула право вимоги за договором позики від 18.01.2016.

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з позовної заяви відповідач у встановлений договором строк зобов`язання не виконала, грошові кошти не повернула, чим порушує майнові права позивача, а тому суд приходить до висновку, що такі підлягають відновленню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми позики в розмірі 1620000 грн.

Крім цього, положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з п.7 Договору позики якщо позичальник своєчасно не повернула суму позики, вона зобов`язана сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та сплатити штраф у розмірі 0,5% від суми позики, вказаного у п.1 даного договору, за кожен день прострочення.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищенаведене, оскільки строк виконання зобов`язання ОСОБА_2 настав 18.05.2016 , однак таке останньою так і не виконано, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення з відповідача також інфляційних втрат за період з червня 2016 року по травень 2019 року в сумі 613980 грн. і трьох процентів річних за період з 19.05.2016 по 16.05.2019 в сумі 145400 грн. 55 коп., а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають до задоволення.

Обґрунтованою суд вважає і вимогу позивача про стягнення з відповідача обумовленої п.7 договору позики неустойки, однак враховуючи те, що розрахована позивачем, виходячи з 0,5% від суми позики за кожен день прострочення, сума такої за період з 19.05.2016 по 16.05.2019 року склала 8845200 грн., що майже у шість разів перевищує саму суму заборгованості та завдані позивачу збитки, з урахуванням ціни договору про відступлення права вимоги, яка склала 5000 грн., в той же час беручи до уваги і ту обставину, що відповідачем жодних дій, спрямованих на повернення позики не вчиняються, керуючись принципом пропорційності, враховуючи, зокрема завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами, особливості предмета спору, ціни позову, суд вважає можливим у відповідності до положень ч.3 ст.551 ЦК України зменшити розмір неустойки за договором позики до суми основного боргу - 1620000 грн., що відповідатиме завданню цивільного судочинства - справедливому розгляду і вирішенню справи.

Саме такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 22.12.2021 у справі № 757/47199/18 (провадження № 61-15705св20), від 15 липня 2020 року у справі №185/1265/17 (провадження №61- 39194св18), у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 754/136/16, від 28 травня 2020 року у справі № 355/680/17, від 20 березня 2019 року у справі №761/26293/16-ц (провадження №14-64цс19), які відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України повинні враховуватись при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача слід стягнути 1620000 грн. - суму позики, 613980 грн. - інфляційні втрати, 145400 грн. 55 коп. - три проценти річних та 1620000 грн. - передбаченої п.7 договору позики неустойки, а всього: 3999380 грн. 55 коп.

Задовольняючи частково позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені (т.1 а.с.53, 96) судові витрати, що становлять 10025 грн. 40 коп. (9605 грн. + 420,40 грн.) судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 3572 грн. 11 коп. (3999380,55грн.* 10025,40грн./ 11224580,55грн.).

Керуючись ст.12, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, 352, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 18.01.2016 в розмірі 3999380 грн. 55 коп. (три мільйони дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч триста вісімдесят гривень п`ятдесят п`ять копійок), з яких: 1620000 грн. (один мільйон шістсот двадцять тисяч гривень) - сума позики, 613980 грн. (шістсот тринадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят гривень) - інфляційні втрати, 1620000 грн. (один мільйон шістсот двадцять тисяч гривень) - неустойка, 145400 грн. 55 коп. (сто сорок п`ять тисяч чотириста гривень п`ятдесят п`ять копійок) - три проценти річних.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3572 грн. 11 коп. (три тисячі п`ятсот сімдесят дві гривні одинадцять копійок) судових витрат.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ; паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Залізничним РВ УМВС України у Львівській області 10.09.1996; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , інше відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 09.02.2022.

Суддя: Р.Я. Головатий