Справа № 629/5304/21
Номер провадження 2/629/129/22
10.02.2022 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря судового засідання Коваленко О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Лозова Харківської області цивільну справу №629/5304/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, в якому просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25.07.2017 року по цивільній справі №629/1639/17, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000, 00 грн, щомісячно, стягнення розпочато з 15.05.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, збільшивши розмір стягуваних аліментів на стягнення у твердій грошовій сумі в розмірі 3000, 00 грн, щомісячно, але не менше ј від доходів платника аліментів.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що з 01.07.2016 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 і проживала з ним до 2017 року, після чого вони розлучилися. Від даного шлюбу вони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розлучення залишилась проживати з нею. З відповідача було стягнуто за рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25.07.2017 року у справі №629/1639/17 аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000, 00 грн, щомісячно, стягнення розпочато з 15.05.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.09.2019 року по справі №629/3342/19 шлюб між нею та ОСОБА_2 було розірвано. Як вказала позивач, відповідач дитину не відвідує, матеріальної допомоги ОСОБА_2 не надає, у звязку з чим вона була змушена до закінчення декретної відпустки влаштуватися на роботу, однак заробітна плата не покриває всі витрати на нормальне життя та утримання дитини. ОСОБА_1 зазначила, що вона самостійно сплачує всі рахунки по дитячому садочку, харчування у дошкільному закладі, яке з вересня 2021 року стало дорожчим, ціни на продукти подорожчали, також витрачаються кошти на ліки та реабілітацію дитини після хвороб, кошти на одяг та взуття, школу англійської мови, ціна на яку також з вересня 2021 року подорожчала. Позивач вказала, що вона витрачає кошти і на своє лікування, оскільки має захворювання та потребує ліків за призначенням лікаря гінеколога, також має вроджену ваду серця. ОСОБА_1 вказала, що відповідач сплачує аліменти з запізненням та це не покриває навіть чверті витрат на дитину. Зважаючи на те, що ОСОБА_2 має високий дохід на роботі, де працює неофіційно, дозволяє собі поїздки за межі України, поїздки на море, відвідування спортзалу, дітей від другого шлюбу не має, позивач просила змінити розмір стягуваних аліментів, збільшивши розмір до 3000, 00 грн, щомісячно, але не менше ј доходів платника аліментів.
Ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, надано сторонам час для подання заяв по суті.
Відповідачем було надано відзив на позов,в якому вказав, що частково заперечує проти позову, оскільки вимоги є незаконними та необґрунтованими. ОСОБА_2 зазначив, що заборгованості по аліментам він не має, останні місяці почав добровільно сплачувати аліменти в більшому розмірі, а саме в твердій грошовій сумі 1500, 00 грн. Також відповідач вказав, що він є безробітним та заробляє підробітками, збільшення розміру аліментів, як вказано в позові,
поставить його в скрутне становище, жодного нерухомого майна він не має. Крім того, відповідач зазначив, що доказів на підтвердження хвороб дитини позивачем не надано, з наданих медичних виписок та консультацій неможливо встановити стан дитини. ОСОБА_2 наголошував на тому, що витрати, повязані з хворобою дитини є додатковим витратами, однак не є додатковим стягненням коштів, а з чеків , наданих в супермаркетах, неможливо встановити, що це чеки позивача та що вона здійснювала дані покупки. Враховуючи встановлений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, відповідач вказав, що доцільним буде збільшення розміру аліментів до 1500, 00 грн.
Судом було здійснено перехід до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судовому засіданні була присутня позивач, яка наполягала на задоволенні позову.
У судовому засіданні була присутня представник відповідача- адвокат Литвинова Г.В., яка просила задовольнити позов частково, а саме в розмірі 1500, 00 грн.
Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.
Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи.
Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.
Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.
Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У ході судового розгляду встановлено, що з 01.07.2016 року ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 і проживала з ним до 2017 року, після чого на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.09.2019 року по справі №629/3342/19 шлюб між нею та ОСОБА_2 було розірвано.
Від даного шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розлучення залишилась проживати з матірю.
З відповідача було стягнуто за рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської
області від 25.07.2017 року у справі №629/1639/17 аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000, 00 грн, щомісячно, стягнення розпочато з 15.05.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.
Вище вказане, сторонами не оспорюється та підтверджується матеріали справи.
Як вказала позивач у позові, відповідач дитину не відвідує, матеріальної допомоги ОСОБА_2 не надає, у звязку з чим вона була змушена до закінчення декретної відпустки влаштуватися на роботу, однак заробітна плата не покриває всі витрати на нормальне життя та утримання дитини. ОСОБА_1 зазначила, що вона самостійно сплачує всі рахунки по дитячому садочку, харчування у дошкільному закладі, яке з вересня 2021 року стало дорожчим, ціни на продукти подорожчали, також витрачаються кошти на ліки та реабілітацію дитини після хвороб, кошти на одяг та взуття, школу англійської мови, ціна на яку також з вересня 2021 року подорожчала. Позивач вказала, що вона витрачає кошти і на своє лікування, оскільки має захворювання та потребує ліків за призначенням лікаря гінеколога, також має вроджену ваду серця. ОСОБА_1 вказала, що відповідач сплачує аліменти з запізненням та це не покриває навіть чверті витрат на дитину.
Посилаючись на вище вказане та на те, що ОСОБА_2 має високий дохід на роботі, де працює неофіційно, дозволяє собі поїздки за межі України, поїздки на море, відвідування спортзалу, дітей від другого шлюбу не має, позивач просила змінити розмір стягуваних аліментів, збільшивши розмір до 3000, 00 грн, щомісячно, але не менше ј доходів платника аліментів.
ОСОБА_2 у відзиві зазначив, що заборгованості по аліментам він не має, останні місяці почав добровільно сплачувати аліменти в більшому розмірі, а саме в твердій грошовій сумі 1500, 00 грн. Також відповідач вказав, що він є безробітним та заробляє підробітками, збільшення розміру аліментів, як вказано в позові, поставить його в скрутне становище, жодного нерухомого майна він не має. Крім того, відповідач зазначив, що доказів на підтвердження хвороб дитини позивачем не надано, з наданих медичних виписок та консультацій неможливо встановити стан дитини. ОСОБА_2 наголошував на тому, що витрати, повязані з хворобою дитини є додатковим витратами, однак не є додатковим стягненням коштів, а з чеків , наданих в супермаркетах, неможливо встановити, що це чеки позивача та що вона здійснювала дані покупки.
Перевіривши викладене сторонами у заявах по суті, суд встановив, що ОСОБА_1 працює в ТОВ ОН ЛАБ та отримує заробітну плату, про що свідчить довідка про доходи(а.с.17-20).
З копій чеків з супермаркетів(а.с.21-23), наданих позивачем, неможливо встановити, що саме вона здійснювала дані покупки.
З медичної документації, наданої позивачем(а.с.24-30), вбачається, що дитина періодично хворює та у матері також є захворювання. Посилання відповідача на те, що з наданих позивачем медичних виписок та консультацій неможливо встановити стан дитини, суд вважає необґрунтованим.
ОСОБА_1 також надала копію договору оренди від 27.03.2019 року(а.с.34-36), з якого вбачається що позивач разом з донькою орендує житло, за яке сплачує кошти.
Посилання позивача на те, що ОСОБА_2 не офіційно працює та отримує високий дохід, та твердження відповідача щодо того, що він є безробітним та заробляє підробітками, не знайшли свого підтвердження серед письмових доказів.
ОСОБА_2 надав копії квитанцій про перерахунок аліментів на картку позивача у розмірі 1000, 00 грн та у розмірі 1500, 00 грн(а.с.50-59)
Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
За змістомст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до положень ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням, як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст.183,184 СК України.
Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів`розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст ст. ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відтак, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Згідно з ч. 1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства`кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
У ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й інші норми, щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.
Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.
Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, аналогічні положення передбачені п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України у постанові від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
ЗУ Про державний бюджет України на 2022 рік встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.
На підставі викладеного, дослідивши всі докази надані сторонами, враховуючи ті обставини, що дитина проживає з позивачем, позивач орендує житло собі та дитини, дитина періодично хворіє, що також потребує додаткових витрат, а також беручи до уваги, що відповідач погоджується сплачувати аліменти в збільшеному розмірі і частково визнає позов, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково і змінити розмір аліментів, а саме стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1500, 00 грн.
Суд вважає, що збільшений розмір аліментів забезпечить належні умови виховання дитини на мінімальному рівні, що в свою чергу забезпечить гармонійний розвиток дитини.
Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, у зв`язку з чим розмір аліментів підлягає збільшенню саме з дня набрання рішенням законної сили, а не з дня подання заяви до суду.
Зважаючи вище вказане, згідно ЗУ Про судовий збір, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 908, 00 грн.
Керуючись ст.ст. ст.ст.12,13,76,81,89,258,264,265,268 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.
Змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25.07.2017 року по цивільній справі №629/1639/17, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000, 00 грн, щомісячно, стягнення розпочато з 15.05.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, збільшивши розмір стягуваних аліментів на стягнення у твердій грошовій сумі в розмірі 1500, 00 грн, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Раніше виданий виконавчий лист № 629/1639/17, виданий Лозівським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000, 00 грн, щомісячно, стягнення розпочато з 15.05.2017 року і до досягнення дитиною повноліття- відкликати без подальшого виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 908,00 грн.
Повний текст рішення було виготовлено 15.02.2022 року.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ,якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , та проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя Т.О.Каращук