Справа № 766/2140/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

08 лютого 2022 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Херсонська міська клінічна лікарня ім.О.С.Лучанського» Херсонської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

встановила:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Херсонська міська клінічна лікарня ім.О.С.Лучанського» Херсонської міської ради, просить визнати незаконним та скасувати наказ генерального директора КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім.О.С.Лучанського» ХМР Ларіонова Володимира від 31.01.2022 року №17/вз «Про відсторонення від роботи» та стягнути заробітну плату з відповідача на користь позивача за весь час вимушеного прогулу з 01.02.2022 року по дату фактичного розрахунку в розмірі заборгованості по невиплаченій заробітній платі за час вимушеного прогулу, що відповідає нормам чинного законодавства України.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддею встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позивачем подано до суду позовну заяву про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення позивача від роботи та поновлення позивача на роботі, а прохальна частина позову не містить заявленої позовної вимоги про поновлення позивача на роботі.

В той же час, поняття відсторонення від роботи і звільнення з роботи не є ідентичними, оскільки поновлення на попередній роботі можливе лише в разі визнання незаконним звільнення працівника або переведення його на іншу роботу (що передбачає остаточне припинення попередніх трудових обов`язків працівником та отримання ним винагороди (заробітної плати) за виконану роботу) на відміну від відсторонення, яке передбачає лише тимчасове припинення виконання працівником трудових обов`язків без позбавлення займаної посади, та поновлення виконання працівником попередніх трудових обов`язків на займаній посаді після припинення обставин, що слугували причинами відсторонення.

В даному випадку позивач лише відсторонена від роботи, трудові відносини з відповідачем продовжують існувати, а поновити на роботі можна лише працівника, який був звільнений з роботи.

Позовна вимога про стягнення заробітної плати за час відсторонення від роботи не конкретизована, не містить суми, яку саме позивач просить стягнути з відповідача та не наведений її розрахунок.

Таким чином, позивачу слід усунути вказані недоліки позовної заяви шляхом уточнення позовних вимог та подання позовної заяви в новій редакції з усунутими недоліками.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати судового збору встановлені Законом України "Про судовий збір".

У позовній заяві позивач зазначила, що звільнена від сплати судового збору на підставі вимог пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку із зверненням до суду з приводу захисту прав працівника про поновлення на роботі.

Оскільки позовна вимога про поновлення на роботі позивачем не заявлена, а предметом цього позову є фактично оскарження наказу про відсторонення позивача від роботи, яке по своїй суті є призупиненням виконання нею своїх трудових обов`язків, а не звільнення з займаної посади/роботи/професії, що мало б наслідком вирішення питання про поновлення на роботі такого працівника, доводи позивача про наявність пільг при зверненні до суду із зазначеним у заяві питанням з підстав, наведених у позові, судом не приймаються.

Таким чином, позивачу, в разі зміни позовних вимог, слід врахувати підстави звільнення від сплати судового збору, передбачені п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», та сплатити судовий збір в розмірі, передбаченому вказаним Законом.

Зокрема, відповідно вимог ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що, станом на день звернення до суду з даним позовом, складає 992,40 гривень.

В разі наявності підстав, передбачених ЗУ «Про судовий збір», для звільнення від сплати вказаних вище судових витрат позивачу слід долучити відповідні документи, які свідчать про звільнення від їх сплати.

Разом з цим, позовна заява містить позовну вимогу про стягнення з відповідача заробітної плати за весь час вимушеного прогулу.

Проте, така позовна вимога є фактично вимогою про стягнення середнього заробітку за період відсторонення, яка має майновий характер.

Згідно ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 992,40 гривень, та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 12405,00 гривень.

Пунктом 1 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

В даному випадку, позивач фактично просить стягнути з відповідача середній заробіток за період відсторонення. Оскільки останній не входить до структури заробітної плати позивачем, позивач мала сплатити судовий збір або зазначити підстави звільнення від сплати судового збору за заявлену позовну вимогу.

Така позиція відповідає практиці Верховного Суду України, зокрема, згідно правового висновку ОСОБА_2 Верховного Суду, викладеного в постанові від 30.01.2019 року по справі № 910/4518/16, за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

За таких обставин, позивач має сплатити судовий збір за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за період відсторонення, становить 1% від суми, яку позивач просить стягнути з відповідача, але не менше 992,40 гривень та не більше 12405,00 гривень.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Керуючись ст.ст.175-177, 185 ЦПК України, суддя

ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Херсонська міська клінічна лікарня ім.О.С.Лучанського» Херсонської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу залишити без руху, надати позивачу термін п`ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків та роз`яснити, що у разі невиправлення недоліків до вказаного терміну позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.І.Майдан