Номер справи 237/751/21
Номер провадження 2/237/275/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19.01.22 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Приходько В.А.,

при секретарі Лахно Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Курахове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики у сумі 15 000,00 грн., інфляційних втрат в розмірі 10 605,07 грн. та 3 процентів річних за користування коштами в розмірі 991,81 грн. На обґрунтування позову вказано,що 05 листопада 2017 року між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким останній отримав в борг грошові кошти в розмірі 15 000,00 грн., строком до 05 березня 2018 року, на підтвердження чого було складено розписку.

13.05.2021 року позивач надав заяву про уточнення позовної заяви, уточнивши в подальшому позовні вимоги в останній редакції просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 15 000 грн., 3% річних у розмірі 1435,07 грн., інфляційні витрати у розмірі 3295,50 грн. та судові витрати.

У встановлений у розписці строк відповідач не повернув позивачу суму позики, всупереч взятому на себе зобов`язанню, ухиляється від його виконання, у звязку із чим позивач просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн., інфляційних втрат в розмірі 3295,50 грн. та 3 проценти річних за користування коштами в розмірі 1435,07 грн та понесені ним витрати, пов`язані з розглядом справи. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує і просить про їх задоволення. Відповідач причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином . Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності з вимогами ст.ст. 178, 223 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації місця проживання, відзиву не подавав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 05.11. 2017 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно з яким останній отримав в борг грошові кошти в розмірі 15 000,00 грн., строком до 05.03.2018 року, на підтвердження чого було складено розписку.

Проте, у встановлений строк, відповідач не повернув позивачу суму позики, всупереч взятому на себе зобов`язанню. Відповідно дост. 1046 ЦК України,за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч.2ст.1047 ЦК України,на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржнику кредитором за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України,правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. У відповідності до ч. 1 та 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, дата 05 березня 2018 року у розписці є тим строком, зі спливом якого у відповідача виникають обов`язки, а у позивача права, щодо повернення грошових коштів за договором позики. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. При цьому доказом повернення позики є факт передачі позикодавцем оригіналу боргового документа позичальникові або зазначення кредитором відомостей у розписці про повернення боргу щодо неможливості повернення боргового документа. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач такі докази суду не надав, договір позики відповідно до ч. 1 ст. 1051 ЦК України позичальником не оспорювався. При обрахунку трьох процентів річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні. Три проценти річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Отже, 3 % річних розраховуються з урахуванням боргу у розмірі 15 000,00 грн., помноженого на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання, а саме з 06 березня 2018 року по 13 травня 2021 року, що становить 1165 днів, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Згідно розрахунку наданого позивачем та перевіреного судом вбачається, що станом на 13 травня 2021 року заборгованість відповідача перед позивачем за договором позики (15000*3/100/365* 1165 днів = 1435.07 грн). Дана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року справа № 373/2054/16-ц. Збитки від інфляції складають 3295,50 грн. ( індекс інфляції за період березень 2018 р. квітень 2021 р. х на суму боргу: 100% - сума боргу. Звертаючись до суду із вказаним позовом про стягнення боргу за договором позики, позивач ОСОБА_1 посилався, як на доказ підтвердження отримання відповідачем відповідної суми позики на розписку, копія якої знаходиться в матеріалах справи, тому оцінюючи дану боргову розписку, суд визнає її як належний та допустимий доказ на підтвердження існування між сторонами правовідносин, які виникають з договору позики. При цьому слід зазначити, що відповідач не реалізував своє право на подання відзиву, заперечень, а також доказів на підтвердження своїх заперечень. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заявлені у справі вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 908 грн. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280,281 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість у розмірі 19730, 57 (дев`ятнадцять тисяч сімсот тридцять) грн.57 коп. Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) грн. Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повному заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.А. Приходько