Номер справи 623/320/22
Номер провадження 2/623/284/2022
У Х В А Л А

іменем України

про залишення позовної заяви без руху

10 лютого 2022 року м. Ізюм

Суддя Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Одарюк М.П.,.

розглянувши справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» про стягнення безпідставно отриманих коштів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача безпідставно отримані грошові кошти в сумі 6345,18 грн.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву, в якій просить суд надати їй відстрочку у сплаті судового збору до ухвалення рішення у справі, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що наразі ніде не працює, єдиним її доходом є пенсія за віком та з вини відповідача вона змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Частиною 1 ст. 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Наведена норма кореспондується зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», згідно якої, Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

З даної норми вбачається, що єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору є майновий стан заявника.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Право на доступ до суду, тобто право кожного на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру є складовим елементом права на суд, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції. Другим елементом права на суд є право розраховувати на розгляд спору судом по суті. Згідно до конвенційної практики Європейського суду право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням, які повинні також бути пропорційними, тобто щоб законна мета застосованого обмеження не зводила нанівець зміст конвенційного права на суд. Серед легітимних обмежень права на доступ до суду у практиці Європейського суду визнаються: необхідність сплачувати судовий збір за подачу заяви чи скарги (рішення по справі «Креуз проти Польщі», «Толстой-Мілославський проти Сполученого Королівства (Tolstoy Miloslavsky v. United Kingdom) від 13.07.1995р.).

ОСОБА_2 в обґрунтування клопотання про звільнення його від сплати судового збору вказав, що наразі ніде не працює, єдиним його доходом є допомога по безробіттю,однак зняти її з банківського рахунку позивач не зміг, тому що рахунок арештовано, тож він перебуває у тяжкому матеріальному становищі. Проте, жодних інших пояснень та належних доказів, які б дійсно підтверджували факт незадовільного матеріального становища позивач не зазначив. Згідно довідки Пенсійного фонду України (форма ОК- 5) доход позивача за 2020 рік склав 23493,59 грн.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R(81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецеденту практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України(далі -ЦПК),Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір»(далі - Закон № 3674-VI), а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Таким чином, враховуючи, що відстрочення сплати судового збору судом є правом, а не обов`язком суду, в заяві не зазначено належних та допустимих доказів на підтвердження того, що майновий стан позивача перешкоджає їй сплатити судовий збір у встановленому законодавством порядку і розмірі на момент подання позовної заяви, заява про відстрочку сплати судового збору задоволенню не підлягає, оскільки законні підстави для відстрочки судового збору відсутні.

Враховуючи вищевикладене, пред`явлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст.175,177 ЦПК України, а саме:

- до заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору, який відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI сплачується за позовні вимоги немайнового характеру у відсотковому співвідношенні до ціни позову та складає 992,40 грн.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір, або надати докази звільнення від його сплати.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.136, 185 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI, суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні необґрунтованого клопотання ОСОБА_1 про відстрочку сплати судового збору за подачу позовної заяви про повернення безпідставно набутого майна відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» про стягнення безпідставно отриманих коштів, залишити без руху.

Роз`яснити позивачу, що для усунення недоліків їй потрібно надати до суду документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі ( судовий збір у сумі 992,40 грн. реквізити для перерахування судового збору: отримувач коштів ГУК Харків обл./МТГ Ізюм/22030101, код отримувача 37874947, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП) код банку отримувача-899998, рахунок отримувача UA 0020575, код класифікації доходів бюджету 22030101), або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору та повідомити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та йому повернута.

Ухвала в частині відмови в задоволенні заяви про відстрочку спати судового збору може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.П. Одарюк