РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Алексейчук Ю.М.

з участю:

представника позивачки -адвоката Павлюк І.А.

представника відповідача - адвоката Тарасюка Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що з відповідачем по справі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вони проживали без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За їхньою заявою було внесено відомості до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відомості про батька дитини.

Їхній син проживає разом з нею. Усі обов`язки щодо виховання вона несе самостійно. Відповідач ухиляється від батьківських обов`язків. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати свою дитину.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягування з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн. 00 коп..

В судовому засіданні представник позивачки адвокат Павлюк І.А. позов підтримала у межах доводів позовної заяви, просила позов задовольнити. Представник відповідача адвокат Тарасюк Ю.М. в судовому засіданні позов визнав частково, підтримав подані до суду письмові пояснення на позовну заяву, не заперечив проти задоволення позову частково.

Свою правову позицію обґрунтовує тим, що визнчений позивачкою розмір аліментів, який просить Позивачка, є необгрунтованим, не підтверджений належними і допустимими доказами та суперечить нормам чинного законодавства. Відповідач жодним чином не відмовлявся від укладення угоди про утримання дитини, даної пропозиції зі сторони Позивачки не було.

Не заперечує проти стягнення з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку. Щодо витрат на правничу допомогу та їх розміру вважає , що правничу допомогу у розмірі 4000 грн. необґрунтованою та явно завищеною. Не заперечив проти стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Ухвалою суду від 13.09.2021 р. у справі відкрите спрощене позовне провадження, призначений судовий розгляд з викликом сторін. Заслухавши пояснення представника позивачки, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позовна заява підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну дитину, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно Витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України відомості про батька записані відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України, батьком є ОСОБА_2 .

З оглянутого судом свідоцтва про народження вбачається, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 3175, зареєстрований відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції, є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Згідно Довідки про реєстрацію місця проживання особи № 30250 від 22.06.2021 року, місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєтроване за адресою АДРЕСА_1 , що є зареєстрованим місцем проживання позивачки згідно відмітки на а.с. 12 її паспорту.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.7 ЗУ "Про державний бюджет на 2022 рік" установлено у 2022 році прожитковий мінімум на дитину віком дo 6 років починаючи з січня - 2100 грн., з липня - 2201 грн., з грудня - 2272 грн., на дитину вікoм від 6 дo 18 рокiв починаючи з січня -2618 грн., з липня - 2744 грн., з грудня - 2833 грн.

Як зазначено у ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі.

Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення дитини на рівні не менше встановленого прожиткового мінімуму є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька.

Як визначено у статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року (Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. (Принцип 2)

Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. (Принцип 4).

Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Він повинен, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. (Принцин 6)

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1-3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до ч. 1- 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи загальні засади регулювання сімейних відносин, визначених у статті 7 СК України, а саме, рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї, суд прийшов до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.08.2021р. до повноліття дитини, визнаючи такий розмір аліментів справедливим та розумним.

Рішення суду про стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць з 03.08.2021р. по 03.09.2021р. - допустити до негайного виконання.

Судові витрати - судовий збір підлягає до стягнення з відповідача в прибуток державного бюджету в сумі 908,00 грн. за вимогу про стягнення аліментів від сплати якого позивачка була звільнена при пред`явленні позову.

Щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача адвокатом Павлюк І.А., надано : копія договору про надання правничої допомоги від 29.07.2021 року, копія рахунку на оплату згідно договору на суму 4000 грн., копія меморіального ордеру від 30.07.2021 року на суму 2000,00 грн., копія меморіального ордеру від 27.10.2021 року на суму 2000,00 грн.

При визначенні розміру компенсації за правничу допомогу суд враховує, складність справи, яка є малозначною справою, розглядалася у спрощеному позовному провадженні, незначний об`єм робіт виконаний безпосередньо адвокатом. Крім того, з долучених до справи доказів не вбачається жодного запиту адвоката, достовірних доказів затрати визначеного робочого часу адвоката на спілкування, підготовку нормативної бази позову та пред`явлення його до суду, фактично витраченого часу в судових засіданнях. З врахуванням вищевикладеного, враховуючи заперечення сторони відповідача щодо розміру витрат на правничу допомогу, суд зменшує розмір правничої допомоги, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивачки до 2000 грн.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 180,182, 184 СК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.08.2021р. до повноліття дитини.

Рішення суду про стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць з 03.08.2021р. по 03.09.2021р. - допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу в сумі 2000 (дві тисяч ) грн.. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. в прибуток державного бюджету .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 . Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено 14.02.2022 р.

Суддя О.В.Панас