Номер справи 220/1997/21
Номер провадження № 2/220/25/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дурач О.А.

за участю секретаря Сербіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Кузнєцова Оксана Петрівна до Комарської сільської, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

16.11.2021 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Провадження у справі відкрито 13.12.2021 р. у порядку загального позовного провадження, витребувано докази по справі. 22.12.2021 р. ухвалу суду виконано. 10.01.2022 р. справу призначено до судового розгляду.

Короткий зміст вимог позовної заяви

Позовні вимоги позивачі обґрунтовували наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 05.04.2021 року та внесено актовий запис № 36. Після його смерті відкрилася спадщина , яка складається з наступного майна: земельна ділянка площею 0,4712 га, кадастровий № :02:001:0453, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Комарської сільської ради Волноваського району Донецької області; земельна ділянка , площею 4,3761 га, кадастровий № :02:001:0453, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Комарської сільської ради Волноваського району Донецької області; автомобіль марки ВАЗ-2103, 1979 року випуску; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 не було складено заповіту, тому спадкування здійснювалось за законом. У визначений законом строк ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Великоновосілківської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за законом після померлого ОСОБА_3 . На підставі цих заяв державним нотаріусом Кравець С.В. було заведено спадкову справу на спадкоємця ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . З метою реалізації права на зміну розміру частки у спадщині 06.10.2021 року спадкоємцями було укладено Договір про поділ спадщини, посвідчений державним нотаріусом Великоновосілківської державної нотаріальної контори Кравець С.В., та зареєстровано в реєстрі за № 1588. Відповідно до цього договору у власність ОСОБА_2 перейшло спадкове майно - земельна ділянка площею 0,4712 га, кадастровий № :02:001:1416, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Комарської сільської ради Волноваського району Донецької області, у власність ОСОБА_1 - земельна ділянка площею 4,3761 га, кадастровий № :02:001:0453, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Комарської сільської ради Волноваського району Донецької області, автомобіль марки BA3-2103, 1979 року випуску, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . І хоча спадкова маса між спадкоємцями була розподілена за відповідним договором, державним нотаріусом Великоновосілківської державної нотаріальної контори Кравець С.В. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 посилаючись на ненадання спадкоємцем оригіналу правовстановлюючого документу на майно та відсутність державної реєстрації права власності. Серед документів спадкодавця не було виявлено правовстановлюючого документу на житловий будинок. На думку позивача, його батько через юридичну необізнаність, не оформив право власності на будинок збудований власними силами, хоча будівництво було завершене ще у 1976 році. Державним нотаріусом Великоновосілківської державної нотаріальної контори Кравець С.В. було надіслано до КП «Великоновосілківське БТІ» відповідний запит. На запит нотаріуса 27.09.2021 року КП «Великоновосілківське бюро технічної інвентаризації» було надано відповідь, згідно якої вбачається, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 року право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , - не зареєстровано. Відповідно до відомостей Технічного паспорта на будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого КП «Великоновосілківське бюро технічної інвентаризації» станом на 21.10.2021 рік. на замовлення ОСОБА_1 , домоволодіння складається з житлового будинку (А-1) загальною площею 69,3 м 2 , з якої житлової - 45,5 та допоміжної - 23,8, побудованого у 1976 році,коридору (а-1) - у 1976 році, ганку (2а) - у 1976 році, літньої кухні (Б-1) - у 1970 році, сараю (В-1) - у 1970 році, душу (Д-1) - у 1984 році, погрібу (П-1) - у 1970 році, убиральні (У-1) - у 1970 році, воріт (№1) - у 2010 році, огорожі (№2) - у 2010 році, свердловини (№3) - у 2006 році. Позивач просить Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та побудовами, розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 .

Позиція відповідача

Відповідачі правом на надання відзиву не скористались.

Процедура розгляду

Сторони, їх представники у судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача, діючи від імені позивача, у письмовій заяві просила справу розглянути за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує (а.с.152). Відповідачі до судового засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили. Суд визнає причини неявки відповідачів у судове засідання неповажними та вважає за можливе провести розгляд справи за їх відсутності, відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, а також за відсутнгості позивача, відповідно до поданої його представником заяви. У справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін на теперішній час, їх неявка не перешкоджає судовому розгляду.

Фіксація судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, оглянувши належним чином завірену копію спадкової справи померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с. 48-143), судом фактично встановлено наступне.

14.03.2021 р. ОСОБА_3 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 51), який за життя був батьком позивача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 57), та чоловіком ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 . На день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . На момент смерті разом з померлим у будинку була зареєстрована його дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 53).

З матеріалів спадкової справи вбачається що, під час подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_2 повідомила, що у ОСОБА_3 окрім сина ОСОБА_1 є донька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.49), що також підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 30.06.2021 року(а.с.72-73), яка є громаданкою Російської Федерації. Державним нотаріусом Великоновосілківської нотаріальної контори Кравець С.В. було повідомлено доньку померлого ОСОБА_4 , та запропоновано вирішити питання про бажання чи відмову оформити свої спадкові права після смерті батька (а.с.79). В свою чергу, донька померлого ОСОБА_4 надіслала державному нотаріусу заяву, в якій відмовилась від усього належного їй спадку на користь його дружини ОСОБА_2 (а.с.80).

При житті померлий ОСОБА_3 заповіт не складав, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Комарської сільської ради від 11.06.2021 року № 1134 (а.с.54), та згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 30.06.2021 року.

Таким чином, позивач та відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцями майна ОСОБА_3 , першої черги за законом, відповідно до положень ч. 1 ст. 1261 ЦК України. Інші спадкоємці судом не встановлені.

06.10.2021 року між спадкоємцями було укладено договір про поділ спадщини (а.с.131-132), на частину якого позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 133-137), натомість у вчиненні нотаріальних дій по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ., позивачу постановою Державного нотаріуса Великоновосілківської державної нотаріальної контори Кравець С.В. від 06.10.2021 р. було відмовлено, посилаючись на ненадання спадкоємцем оригіналу правовстановлюючого документу на майно та відсутність державної реєстрації права власності (а.с.142-143).

Так, відповідно до відомостей технічного паспорта на будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого КП «Великоновосілківське бюро технічної інвентаризації» станом на 21.10.2021 рік. на замовлення ОСОБА_1 , домоволодіння складається з житлового будинку (А-1) загальною площею 69,3 м 2 , з якої житлової - 45,5 та допоміжної - 23,8, побудованого у 1976 році,коридору (а-1) - у 1976 році, ганку (2а) - у 1976 році, літньої кухні (Б-1) - у 1970 році, сараю (В-1) - у 1970 році, душу (Д-1) - у 1984 році, погрібу (П-1) - у 1970 році, убиральні (У-1) - у 1970 році, воріт (№1) - у 2010 році, огорожі (№2) - у 2010 році, свердловини (№3) - у 2006 році (а.с.19).

Згідно інформаційної довідки БТІ від 27.09.2021 р., об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , не зареєстровано (а.с. 99).

Як вбачається з даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 264737781 від 15.11.2021 р., за ОСОБА_3 право власності щодо нерухомого майна не зареєстровано (а.с. 36).

Відповідно до тексту довідки виконавчого комітету Комарської сільської ради № 1980 від 12.11.2021 р., на підставі погосподарського обліку (о/р № 0541) житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка, на якій він розташований, з 1970 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 значаться за померлим ОСОБА_3 (а.с. 25).

Відсутність правовстановлюючого документа на нерухоме майно, яке об`єктом позову, відсутність його реєстрації унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом позивачам.

Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1213 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України)

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Так, згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

У справі, установлено, що нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з`ясовувати:

1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда);

2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку;

3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку;

4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм;

5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності.

Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно.

Відповідно до абз. 3 частини другої статті 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з частиною третьою статті 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до частини четвертої статті 3 зазначеного Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки та споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-XII «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року№ 1/5, та іншими нормативними актами.

Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється: оформлення свідоцтва на право власності на об`єкти, які були закінчені будівництвом після 05 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; по об`єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Вирішуючи спір, суд керуючись законодавством, яке регулювало виникнення права власності у спадкодавців на момент закінчення будівництва будинку, та виходячи зі змісту наведених нормативних актів, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання права власності у порядку спадкування на спадкове майно - будинок, який був збудований спадкодавцем до 05 серпня 1992 року.

Висновки суду за результатами розгляду позову

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачами надано належні, достатні та допустимі докази стосовно позовних вимог. Ними підтверджено факт наявності спадкових прав на спадкове майно та неможливість їх оформлення у встановленому законом порядку, їх вимоги не суперечать чинному законодавству та не порушують прав відповідача, який заперечень за позовом не надав, спадкоємці реалізували своє право на отримання відповідних правовстановлюючих документів на успадковане нерухоме майно в позасудовому порядку, але це зробити фактично не мають можливості. Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення у повному обсязі.

Щодо судового збору

Позивачі не заявляють у позові вимог про стягнення з відповідача судового збору тому судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 12, 13, 19, 60, 79-81, 174, 235, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), представник позивача адвокат Кузнєцова Оксана Петрівна (адреса: АДРЕСА_2 ) до Комарської сільської ради (адреса місце знаходження: вул. Єгорова, б. 19, с. Комар, Волноваський (Великоновосілківський) район, Донецька область, ), ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та побудовами, розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення складено 14.02.2022 р.

Суддя: О.А. Дурач