Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2022 Справа №607/13973/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання - Бублінської О.Ю.,

позивачки - ОСОБА_1 та її представника - адвоката Поморянського Володимира Степановича, представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Радібової Інни Олексіївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Тернополі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 пред`явила до суду позов до відповідачки ОСОБА_2 , у якому просить стягнути із відповідачки ОСОБА_2 на її користь майнову шкоду у сумі 1630,69 гривень, яка полягає у витратах на придбання ліків та лікування, а також моральну шкоду у розмірі 100000 гривень. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що у Збаразькому міжрайонному відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) перебуває зведене виконавче провадження №60126065 про стягнення із ОСОБА_3 на її користь заборгованість у сумі 1621816,68 гривень. Внаслідок злісного невиконання боржником ОСОБА_3 рішень судів, вона разом із двома державними виконавцями здійснила вихід за місцем проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 . Так, Після їх прибуття у домогосподарство ОСОБА_3 , його цивільна дружина ОСОБА_2 вчинила словесний конфлікт та почала наносити їй тілесні ушкодження, зокрема стиснула руки ОСОБА_1 в ділянці плечей і передпліччя, викрутивши їй кисть правої руки, штовхнула руками в плечі, після чого нанесла один удар кулаком правої руки в ділянку живота. Надалі ОСОБА_2 умисно кинула порожнім відром в праву ногу ОСОБА_1 . Вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2020 року ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 гривень. Вказує, що внаслідок протиправних дій відповідачки ОСОБА_2 їй було спричинено майнову шкоду у розмірі 1630,69 гривень, яка полягає у здійсненні витрат на придбання ліків. Крім цього, їй була спричинена значна моральна шкода, яка полягає в постійних нервових розладах, зривах та душевних стражданнях. Внаслідок панічної та протиправної поведінки відповідачки був значно порушений звичний спосіб її життя та психічного стану, у неї з`явилися щоденні нав`язливі думки, постійний страх, насторога, емоційні зриви, вона змушена відновлювати її порушені права. Вказує, що протиправна поведінка відповідачки завдала великої шкоди її честі, гідності та діловій репутації. Внаслідок цього вона втратила повагу з боку своїх сусідів та знайомих, втратила ділову репутацію серед більшості мешканців м. Збаража, які добре її знають, що в результаті призвело до зміни звичного і сталого способу її життя та налагоджених стабільних стосунків із сусідами та давнішими знайомими, все це змусило її уникали спілкування із знайомими, переживати за втрату своєї репутації, вживати додаткових заходів та зусиль для її відновлення, що негативно відобразилось на її самопочутті та стані його здоров`я. Вказує, що розмір відшкодування моральної шкоди визначає також невизначеністю і тривалістю ситуації, постійною стурбованістю, глибоким відчуттям людської несправедливості та необхідністю вживати заходи для постійного відстоювання своїх прав. Відтак, заподіяну моральну шкоду, яка полягає у тривалому розладі її душевного здоров`я внаслідок цинічного вчинення відносно неї кримінального правопорушення, в постійних переживаннях від цинічної та протиправної поведінки відповідачки вона оцінює в розмірі 100000 гривень. За вказаних обставин, позивачка вважає, що відповідачка зобов`язана відшкодувати заподіяну їй кримінальним правопорушенням майнову шкоду у сумі 1630,69 гривень та моральну шкоду в розмірі 100000 гривень та просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 вересня 2021 року провадження у зазначеній справі було відкрите, та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження.

Відзиву на позовну заяву відповідачка ОСОБА_2 до суду не подавала.

04 січня 2022 року закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду, занесену до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Поморянський В.С. заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити. При цьому, позивачка пояснила, що заявлений нею розмір моральної шкоди у розмірі 100 000 гривень відповідає обсягу її моральних страждань, заподіяних внаслідок зухвалих хуліганських дій відповідачки ОСОБА_2 .

Представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Радібова І.О. у судовому засіданні заперечила проти позовних вимог, покликаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Вказала, що заподіяні позивачці тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, відтак, заявлена сума моральної шкоди у розмірі 100000 гривень не підтверджена жодними належними та допустимими доказами. За вказаних обставин просила відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Судом установлено:

07 серпня 2020 року приблизно о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_2 , перебуваючи у господарстві, що розташоване по АДРЕСА_1 в ході словесного конфлікту з ОСОБА_1 , розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер і значення свої дій, умисно стиснула руки ОСОБА_1 в ділянці плечей і передпліччя, викрутивши їй кисть правої руки, штовхнула руками в плечі, після чого нанесла один удар кулаком правої руки в ділянку живота. Надалі ОСОБА_2 умисно кинула порожнім відром в праву ногу ОСОБА_1 . В результаті вказаних дій ОСОБА_2 потерпілій ОСОБА_1 було спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді синців лівого плеча та синця правої гомілки.

Згідно Висновку судово-медичного експерта Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи №716 за подією, яка мала місце 07 серпня 2022 року о 15 годині 30 хвилин на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , за ступенем тяжкості виявлені у ОСОБА_1 синці належать до легких тілесних ушкоджень.

Вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2020 року у справі №598/1671/20 ОСОБА_2 визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Як установлено вироком суду обвинувачена ОСОБА_2 свою вину визнала повністю і підтвердила обставини вчинення нею вказаного кримінального правопорушення, що викладені в обвинувальному акті.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 березня 2021 року апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 залишено без задоволення, а вирок Збаразького районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2020 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Як убачається із довідки №290, виданої 09 серпня 2020 року КНП «Тернопільська міська лікарня швидкої допомоги» травмпункт, ОСОБА_4 звернулась у травмпункт КНП «Тернопільська міська лікарня швидкої допомоги» 09 серпня 2020 року з приводу отриманої травми 07 серпня 2020 року.

Із медичної карти ОСОБА_5 , заведеної Збаразькою центральною районною комунальною лікарнею, дільниця №4, 13 серпня 2020 року ОСОБА_4 звернулася у дільницю №4 Збаразької центральної районної комунальної лікарні із скаргами на періодичний головний біль, біль в епігастральній ділянці, біль у лівій нозі, внаслідок травми (побиття) 07 серпня 2020 року. Діагноз - терапевтично здорова. Травма невропатична.

Як слідує із наявного у медичній карті ОСОБА_5 запису невролога від 13 серпня 2020 року, позивачка звернулася із скаргами на поганий сон, тривогу, болі в лівій руці. Діагноз: Вегето-судинна дистонія. Рекомендовано приймати: адаптол, седафітон.

Відповідно до запису ортопеда від 13 серпня 2020 року у медичній карті ОСОБА_5 , позивачка звернулася із скаргами на біль в правому променево-зап`ясному суглобі, лівому плечі, правій гомілці, внаслідок травми, що мала місце 07 серпня 2020 року. Діагноз: забій, підшкірні гематоми правого передпліччя, лівого плеча, правої гомілки. Рекомендовано приймати: ібупрофен, індовазиновий гель.

Згідно запису терапевта від 08 грудня 2020 року у медичній карті ОСОБА_5 , позивачка звернулася зі скаргами на постійні головні болі, поганий сон, дратівливість, болі в спині.

Відповідно до запису невропатолога, позивачці рекомендовано приймати біфрен.

У матеріалах цивільної справи наявні копії фіскальних чеків про придбання лікарських препаратів, зокрема: копія фіскального чеку №115205, виданого 13 серпня 2020 року ТЗОВ «Подорожник Тернопіль» про придбання медикаментів на суму 507,05 гривень, копія фіскального чеку від 13 серпня 2020 року, виданого ТОВ «Аптека 24» про придбання медикаментів на суму 527,60 гривень, копія фіскального чеку №8208, виданого 08 грудня 2020 року ТЗОВ «Подорожник Тернопіль» на суму 596,04 гривень.

Таким чином, позивачкою здійснено оплату лікарських засобів на загальну суму 1630,69 гривень.

Придбання вказаних медикаментів повністю узгоджується із призначеннями лікарів, зазначених у медичній картці позивачки ОСОБА_4 .

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

До способів захисту цивільних прав та інтересів згідно п. п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України відноситься, зокрема, відшкодування збитків, відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо в потерпілого у зв`язку з ушкодженням здоров`я є потреба у додаткових витратах на медичну та соціальну допомогу, що підтверджується із зазначенням їх тривалості висновком МСЕК, вони компенсуються Фондом відповідно до частини четвертої статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Додаткові витрати потерпілих, на яких дія цього Закону не поширюється (потреба в них та їх тривалість мають підтверджуватися висновком судово-медичної експертизи), підлягають стягненню з особи, відповідальної за шкоду.

Розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предметів догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо в потерпілого у зв`язку з ушкодженням здоров`я є потреба у додаткових витратах на медичну та соціальну допомогу, що підтверджується із зазначенням їх тривалості висновком МСЕК, вони компенсуються Фондом відповідно до частини четвертої статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Додаткові витрати потерпілих, на яких дія цього Закону не поширюється (потреба в них та їх тривалість мають підтверджуватися висновком судово-медичної експертизи), підлягають стягненню з особи, відповідальної за шкоду.

Розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предметів догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.

Витрати на лікування ОСОБА_4 у сумі 1630,69 гривень підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями фіскальних чеків, зокрема: №115205, від 13 серпня 2020 року, виданого ТЗОВ «Подорожник Тернопіль» на суму 507,05 гривень; копією фіскального чеку від 13 серпня 2020 року, виданого ТОВ «Аптека 24» на суму 527,60 гривень; копією фіскального чеку №8208, виданого 08 грудня 2020 року ТЗОВ «Подорожник Тернопіль» на суму 596,04 гривень. (а.с. 37-39)

За вказаних обставин, суд доходить висновку, що з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_4 слід стягнути майнову шкоду завдану злочином, яка полягає у витратах на лікування в сумі 1630,69 гривень.

Відповідно до вимог статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частиною 1 статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Частиною 2 ст. 1168 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до роз`яснень, наданих в п. 5 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Згідно п. 7 зазначеної постанови заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди» із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зазначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.

Суд погоджується з доводами позивачки про те, що внаслідок протиправних дій відповідачки ОСОБА_2 позивачка ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження, що заподіяло позивачці моральні страждання. В позивачки порушився звичний ритм життя, внаслідок погіршення стану здоров`я, позивачка ОСОБА_4 змушена була звертатися у медичні заклади та здійснювати витрати на придбання медикаментів.

Так, у відповідності із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 28.05.1985р. у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі», зазначається, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.

Суд керується також рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Ромашов проти України" від 27.07.2004 р. і вважає, що завдана позивачу моральна шкода не може бути виправлена лише шляхом Констатації Судом факту порушення.

При цьому, позивачкою не надано доказів на підтвердження заподіяння їй моральної шкоди у сумі 100 000 гривень.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, виходячи із загальних засад розумності та справедливості, на думку суду, найбільш об`єктивною та такою, що може компенсувати заподіяну позивачу моральну шкоду, яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки є сума у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 908 гривень.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81 141, 258, 259, 264, 265, 280-282, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 1630,69 (одна тисяча шістсот тридцять) гривень 69 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 гривень судового збору.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 908 гривень судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Дата складення повного судового рішення 10 лютого 2022 року.

Реквізити сторін:

Позивачка: ОСОБА_1 , зареєстрована адреса місця проживання - АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , зареєстрована адреса місця проживання - АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Головуючий суддяЛ. М. Сливка