КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1238/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,

за участю секретаря судового засідання Пальчика М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Шпак Тамари Георгіївни в інтересах Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року у складі судді Бусик О.Л.,

за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про включення до реєстру кредиторів,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (далі - ПАТ "Дельта Банк", Банк), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО) про включення до реєстру кредиторів.

Позов обґрунтовано тим, що 01 вересня 2014 року позивач уклав з ПАТ "Дельта Банк" договір банківського вкладу (депозиту) на суму 10 000 дол. США зі сплатою 8,5 відсотків річних строком до 28 лютого 2015 року. По закінченню вкладу кошти перераховуються на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки № НОМЕР_1 .

15 січня 2015 року позивач уклав з ПАТ "Дельта Банк" договір банківського вкладу (депозит) через електронну систему Банку - myDELTA на суму 5 000 доларів США зі сплатою 8,5 відсотків річних строком до 15 квітня 2015 року.

02 березня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України за № 150 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року за № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО № 71 від 08 квітня 2015 року тимчасову адміністрацію в АТ "Дельта Банк" запроваджено на шість місяців з 03 березня 2015 року до 02 вересня 2015 року включно. Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО № 147 від 03.08.2015 строк здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк" продовжено по 02 жовтня 2015 року включно.

Постановою НБУ № 664 від 02 жовтня 2015 року, вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати АТ "Дельта Банк". Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО № 181 від 02 жовтня 2015 року розпочата процедура ліквідації АТ "Дельта Банк" з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно. Рішення про відкликання банківської ліцензії та початок ліквідації АТ "Дельта Банк" були опубліковані 08 жовтня 2015 року.

25 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся до уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ "Дельта Банк" із кредиторською вимогою та 01 лютого 2016 року отримав лист-відповідь від 01 грудня 2015 року № 05-3191856. Цим листом АТ "Дельта Банк" повідомило позивача, що згідно ч. 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду. Таким чином, кредитори Банку мали можливість заявити свої вимоги до Банку з 08 жовтня 2015 року до 09 листопада 2015 року. Відповідно до ч. 18 ст. 49 зазначеного Закону, Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

16 червня 2016 року ФГВФО здійснив позивачу гарантовану виплату у розмірі 200 000 грн. Залишок суми депозитних коштів за договором від 15 січня 2015 року склав 5090,92 доларів США та 3575,61 доларів США на рахунку в банку на ощадній картці.

Після чого у лютому 2015 році позивач звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду, в якому просив зобов`язати уповноважену особу Фонду АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. поновити строк прийняття кредиторської вимоги позивача до реєстру акцептованих кредиторів та включити позивача до реєстру акцептованих кредиторів за вимогою вкладників фізичних осіб, які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, у розмірі 8666,53 доларів США, що складає еквівалент за курсом НБУ на момент початку ліквідації Банку 183 297 грн 10 коп.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 14 березня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії уповноваженої особи ФГВФО АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. щодо відмови у включенні ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ "Дельта Банк" за вкладами згідно договорів, укладених ним та АТ "Дельта Банк" від 01 вересня 2014 року та 15 січня 2015 року. Зобов`язано уповноважену особу Фонду АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. включити ОСОБА_1 до реєстру акцептованих кредиторів за вимогою вкладників фізичних осіб, які не є пов`язаними особами банку, з кредиторською вимогою у розмірі 8 666, 53 доларів США за договорами банківського вкладу від 01 вересня 2014 року та 15 січня 2015 року, що складає еквівалент за курсом НБУ на момент початку ліквідації банку - 183 297 грн 10 коп. В решті вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2016 року постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 14 березня 2016 року скасовано. Ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано уповноважену особу Фонду ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. включити ОСОБА_1 до реєстру акцептованих кредиторів за вимогою вкладників фізичних осіб, які не є пов`язаними особами банку, з кредиторською вимогою у розмірі 8 666, 53 доларів США за договорами банківського вкладу від 01 вересня 2014 року та 15 січня 2015 року, що складає еквівалент за курсом НБУ на момент початку ліквідації банку - 183 297 грн 10 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2016 року скасовано. Провадження у справі № 821/19/16 закрито. Роз`яснено позивачу право на звернення з цим позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

У зв`язку з чим позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив поновити строк на подання заяви на включення до реєстру акцептованих кредиторів та включити позивача до реєстру акцептованих кредиторів за вимогою вкладників фізичних осіб, які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, у розмірі 8666,53 доларів США, що складає еквівалент за курсом НБУ на момент початку ліквідації Банку 183 297 грн 10 коп. та вирішити питання судових витрат.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано право ОСОБА_1 на включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Дельта Банк" його вимог на суму невиплачених коштів за договорами банківського вкладу (депозиту) від 01 вересня 2014 року та від 15 січня 2015 року.

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" включити ОСОБА_1 до реєстру акцептованих кредиторів за вимогою вкладників фізичних осіб, які не є пов`язаними особами банку, з кредиторською вимогою у розмірі 8 666, 53 дол. США за договорами банківського вкладу (депозиту) від 01 вересня 2014 року та від 15 січня 2015 року, що складає еквівалент за курсом НБУ на момент початку ліквідації банку - 183 297 грн 10 коп.

Постановлено стягнути з ПАТ «Дельта Банк» та ФГВФО на користь ОСОБА_1 , з кожного, понесені ним по справі судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в сумі по 420 грн 40 коп. та по 2000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі адвокат Шпак Т.Г. в інтересах ФГВФО, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення районного суду та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що вимоги до ФГВФО є передчасними, оскільки включення позивача до реєстру акцептованих кредиторів за вимогою вкладників фізичних осіб може бути реалізовано тільки після отримання додаткової інформації від Уповноваженої особи та на підсилення своїх доводів представник банку посилалася на постанову Верховного Суду з подібних правовідносин у справі № 815/4939/15 та у постанові від 12.12.2018 у справі № 814/4091/15.

Крім того, звертала увагу і на постанову Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 757/56680/16-ц з якої убачається, що у спорах щодо акцептування вимог кредиторів, є не Уповноважена особа Фонду, якій делеговано відповідно повноваження, а безпосередньо неплатоспроможний банк.

Також скаржник не погоджується з висновком суду щодо стягнення судового збору та витрат на правничу допомогу, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача, що є підставою для закриття провадження та відмові у позові.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлялися належним чином (а.с. 179-180), а тому згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну такою, що підлягає частковому задоволенню, враховуючи таке.

Районний суд, задовольняючи вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права на включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Дельта Банк" та зобов`язуючи Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" включити ОСОБА_1 до реєстру акцептованих кредиторів за вимогою вкладників фізичних осіб, які не є пов`язаними особами банку, з кредиторською вимогою у розмірі 8 666,53 дол. США, що становить еквівалент 183 297 грн 10 коп., виходив з того, що позивач, як вкладник банку, з поважних причин пропустив строк подачі заяви про включення його до реєстру акцептованих вимог кредиторів, а тому повинен бути включений до такого реєстру.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та узгоджуються з положеннями матеріального права.

Як убачається з матеріалів справи, між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договори банківського вкладу (депозиту) «Найкращий on-line» у доларах США, на суму вкладу в розмірі 10 000 доларів США, строком дії до 28 лютого 2015 року за № 1287 та на суму 5 000 доларів США, строком дії до 15.04.2015 за № 3930.

02 березня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України за № 150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року за № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. Рішенням виконавчої дирекції Фонду №71 від 08 квітня 2015 року тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено на шість місяців з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду №147 від 03 серпня 2015 року строк здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» продовжено по 02 жовтня 2015 року включно.

Постановою НБУ №664 від 02 жовтня 2015 року, вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати АТ «Дельта Банк». Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №181 від 02 жовтня 2015 року розпочата процедура ліквідації АТ «Дельта Банк» з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно. Рішення про відкликання банківської ліцензії та початок ліквідації АТ «Дельта Банк» було опубліковані 08 жовтня 2015 року.

Встановлено, що 25 листопада 2015 року позивач звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» із кредиторською вимогою та 01 лютого 2016 року отримав лист-відповідь від 01 грудня 2015 року №05-3191856 про відмову у прийнятті заяви у зв`язку з тим, що згідно з ч. 5ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» такі вимоги мали бути заявлено протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду, тобто з 08 жовтня 2015 року по 09 листопада 2015 року, а тому в силу ч. 1 ст. 49 зазначеного закону, Фонд вимоги, що надійшли після закінчення цього строку вважаються погашеними.

Відповідно до справи, 16 червня 2016 року ФГВФО здійснив гарантовану виплату ОСОБА_1 у розмірі 200 000 грн. Залишок суми депозитних коштів за договором від 15 січня 2015 року склав 5090,2 доларів США та 3 575,61 доларів США.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», далі (Закон №4452-VI) фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 45 Закону № 4452-VI протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку.

Зі справи убачається, що ОСОБА_1 звернувся за захистом своїх прав та інтересів у порядку адміністративного судочинства й постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 14 березня 2016 року його адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. щодо відмови у включенні ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Дельта Банк» за вкладами згідно договорів, укладених ним та АТ «Дельта Банк» від 01 вересня 2014 року та 15 січня 2015 року. Зобов`язано уповноважену особу Фонду АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. включити ОСОБА_1 до реєстру акцептованих кредиторів за вимогою вкладників фізичних осіб, які не є пов`язаними особами банку, з кредиторською вимогою у розмірі 8 666, 53 доларів США за договорами банківського вкладу від 01 вересня 2014 року та 15 січня 2015 року, що складає еквівалент за курсом НБУ на момент початку ліквідації банку - 183 297 грн 10 коп. В решті вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2016 року постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 14 березня 2016 року скасовано. Ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано уповноважену особу Фонду ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. включити ОСОБА_1 до реєстру акцептованих кредиторів за вимогою вкладників фізичних осіб, які не є пов`язаними особами банку, з кредиторською вимогою у розмірі 8 666, 53 доларів США за договорами банківського вкладу від 01 вересня 2014 року та 15 січня 2015 року, що складає еквівалент за курсом НБУ на момент початку ліквідації банку - 183 297 грн 10 коп. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Між тим, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2016 року скасовано, провадження у справі закрито. Роз`яснено позивачу право на звернення з цим позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 28.07.2015року по 22.11.2015 працював на судні за контрактом, за межами України, а тому не був обізнаний з рішенням Фонду про відкликання банківської ліцензії ПАТ «Дельта Банк» та його права на заявлення кредиторських вимог у визначений законом строк.

Окрім цього, підлягає до врахування і та обставина, що протягом 2016-2019р.р. тотожний спір, заявлений позивачем, перебував на розгляді в порядку адміністративного судочинства, за наслідками розгляду якого постановою Верховного Суду від 23.04.2019 постанову Одеського апеляційного адміністративного суду, якою вирішено спір, скасовано, провадження у справі закрито у зв`язку з тим, що даний спір не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Також, встановлено, що після рішення суду касаційної інстанції, з відповідним позовом ОСОБА_1 звернувся в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду за захистом своїх прав й визнав за ним право на таке звернення.

Погоджується колегія суддів й з висновками районного суду про зобов`язання саме Уповноваженої особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" включити ОСОБА_1 до реєстру акцептованих кредиторів за вимогою вкладників фізичних осіб, з огляду на таке.

Убачається, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року за № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В.

Відповідно до пункту 17 статті 2 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії з забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до частини п`ятої статті 45 Закону № 4452-VI протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано повноваження щодо складання реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

У статті 35 Закону № 4452-VI передбачено вимоги до уповноваженої особи Фонду.

Згідно з частиною першою вказаної статті тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банк (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора чи ліквідатора уповноваженій особі Фонду.

У частині шостій названої статті вказано, що оплата праці уповноваженої особи Фонду здійснюється Фондом у межах затвердженого штатного розпису.

Відповідно до частини восьмої статті 35 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду у своїй діяльності підзвітна Фонду, який несе відповідальність за дії уповноваженої особи Фонду щодо процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку.

Крім того, у частині другій статті 37 Закону № 4452-VI щодо повноважень уповноваженої особи Фонду зазначено, що Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень мають певні права. Уповноважена особа Фонду: 1) діє без довіреності від імені банку, що ліквідується; 2) звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; 3) виконує організаційно-розпорядчі функції для реалізації процедури ліквідації банку; 4) здійснює повноваження Фонду, визначені цим Законом та делеговані їй Фондом; 5) звітує про результати своєї роботи перед виконавчою дирекцією Фонду.

У частині п`ятій статті 45 Закону № 4452-VI передбачено, що кредитори заявляють свої вимоги до банку саме уповноваженій особі Фонду лише у разі її призначення та делегування Фондом повноважень щодо складання реєстру акцептованих вимог кредиторів.

У статті 47 Закону № 4452-VI визначені вимоги щодо організації роботи уповноваженої особи Фонду у процедурі ліквідації банку. Зазначено, що рішення уповноваженої особи обов`язкові для виконання працівниками банку, що ліквідується, здійснення повноважень органів управління банку може бути делеговане тільки одній уповноваженій особі.

Уповноважена особа Фонду за своїм правовим статусом є представником Фонду, діє у межах повноважень, наданих Фондом, отримує визначену Фондом оплату, несе відповідальність перед Фондом, тоді як за дії такої особи перед іншими суб`єктами правовідносин відповідальність несе Фонд.

Уповноважена особа Фонду у правовідносинах з іншими особами виступає як представник Фонду у межах делегованих ним повноважень. Уповноважена особа Фонду представляє Банк у межах делегованих Фондом повноважень. Тобто вона не виступає як фізична особа, яка захищає власні права чи інтереси.

Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.11.2018 у справі №757/56680/16, які в силу положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обов`язковими до застосування у подібних правовідносинах.

Відповідно до змісту позову, вимоги по справі заявлено не до Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», а до ПАТ «Дельта Банк», у зв`язку з чим колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про неправильно визначений суб`єктний склад в зазначеній частині вимог.

Разом з тим, з висновками районного суду про визнання ФГВФО відповідачем у справі погодитися неможливо.

Відповідно до п.3 частини першої ст. 48 Закону № 4452-V1 Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Встановлено, що Фондом у відповідності до вимог згаданого Закону призначено уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», яка з дня призначення зобов`язана, зокрема, вживати заходи щодо підготовки задоволення вимог кредиторів та складання реєстру акцептованих кредиторів.

Зі справи убачається, що 25 листопада 2015 року позивач звернувся із кредиторською вимогою до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк», проте у при знятті заяви позивачу було відмовлено.

За змістом положень Закону України № 4452-V1, дії ФГВФО щодо затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів або зміни до нього є похідними після відповідних дій Уповноваженої особи Фонду, якій делеговано повноваження щодо розгляду та акцептування кредиторських вимог та внесених змін до них.

Отже, вимоги до ФГВФО щодо акцептування кредиторських вимог, зокрема, визнання бездіяльності протиправною або зобов`язання вчинити дії спрямовані на включення вимог позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів або щодо внесення змін до нього можливо пред`явили лише у разі, якщо буде встановлено, що перед цим Уповноважена особа Фонду, діючи в інтересах банку, зверталася до Фонду та надавала йому відповідну інформацію.

У іншому випадку вимоги до ФГВФО є передчасними.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 28.03.2019року у справі №815/4939/15, які залишилися поза увагою суду.

Вчинення дій, пов`язаних з включенням позивача в реєстр вкладників ПАТ «Дельта Банк» належить до повноважень Фонду та можуть бути реалізовані ним лише після отримання додаткової інформації від Уповноваженої особи про позивача, як вкладника банку.

Між тим, матеріалами справи не доведено звернення Уповноваженої особи Фонду, що дії в інтересах банку, до ФГВФО з відповідною інформацією.

У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

З огляду на викладене та урахуванням встановлених по справі обставин, визнання ФГВФО відповідачем по суті заявлених ОСОБА_1 вимог є передчасним.

За таких обставин, рішення районного суду в частині вимог до ФГВФО ухвалено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню, а по справі в цій частині слід ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Відповідно до справи, рішенням суду стягнуто з кожного з відповідачів на користь ОСОБА_1 по 420 грн 40коп. понесених ним витрат на сплату судового збору та по 2000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно положень ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл витрат.

У зв`язку з ухваленням рішення до неналежного відповідача - ФГВФО, судом допущено порушення норм процесуального права щодо розподілу судових витрат.

Враховуючи викладене, підлягає скасуванню й рішення суду в частині судових витрат, а понесені позивачем по справі витрати у повному обсязі підлягають стягненню з ПАТ «Дельта Банк».

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Шпак Тамари Георгіївни в інтересах Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року в частині заявлених вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та судових витрат скасувати.

Ухвалити по справі нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (ідентифікаційний код 34047020, м. Київ, Щорса, 36-Б) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) 840 грн 40 коп. судового збору та 4000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 лютого 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: