Справа № 393/20/22

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року смт. Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Рачкелюка Ю.В.,

за участю секретаря Макаренко Л.Л.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду смт. Новгородка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд зняти арешт з нерухомого майна, в тому числі із земельної ділянки, кадастровий номер::02:002:5153, площею 2 га, що розташована за адресою: Кіровоградська область, Новгородківський район, Новоандріївська сільська рада, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП 39927779, виданої 11.02.2014 року відділом примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Кіровоградській області (номер запису про обтяження: 35625937, дата, час державної реєстрації: 12.02.2014 17:00:44, державний реєстратор: Черненко С.В., Департамент надання адміністративних послуг міської ради міста Кропивницького, Кіровоградська обл., Підстава для державної реєстрації: постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 39927779, виданий 11.02.2014, видавник: відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Кіровоградській області, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:51282231 від 24.02.2020 10:33:54, Черненко Світлана Вікторівна, Департамент надання адміністративних послуг міської ради міста Кропивницького, Кіровоградської обл., вид обтяження: арешт нерухомого майна, перенесено із запису: 4653882, опис предмета обтяження: на все нерухоме майно боржника).

Ухвалою суду від 20.01.2022 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, 10.02.2022р. представник позивача подала до суду письмову заяву про розгляд справи за своєї відсутності та відсутності позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, 07.02.2022р. надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, так як позивач як особа, яка є боржником у виконавчому провадженні, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший порядок судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій чи бездіяльність державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розд. VІІ ЦПК України.

Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №271590210 від 21.08.2021 р., земельна ділянка, кадастровий номер :02:002:5153, площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Новоандріївської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області на праві приватної власності належить ОСОБА_1 . Розмір частки - 1. Підстава виникнення права власності: рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер:254, виданий 12.11.2019, видавник: Новоандріївська сільська рада (а.с. 7).

При цьому, із відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається наявність обтяження, яке накладене постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП 39927779, виданої 11.02.2014 року відділом примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Кіровоградській області (номер запису про обтяження: 35625937, дата, час державної реєстрації: 12.02.2014 17:00:44, державний реєстратор: Черненко С.В., Департамент надання адміністративних послуг міської ради міста Кропивницького, Кіровоградська обл., Підстава для державної реєстрації: постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 39027779, виданий 11.02.2014, видавник: відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Кіровоградській області, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51282231 від 24.02.2020 10:33:54, ОСОБА_2 , Департамент надання адміністративних послуг міської ради міста Кропивницького, Кіровоградської обл., вид обтяження: арешт нерухомого майна, перенесено із запису: 4653882, опис предмета обтяження: на все нерухоме майно боржника) (а.с. 7).

З відзиву на позовну заяву надану відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вбачається, що при моніторингу даних електронного реєстру спеціального розділу Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень з`ясовано, що у 2013 та 2014 році на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградської області перебувало виконавче провадження №39927779. Дане виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа №2-666 від 25.07.2008 року Ленінського р/с м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Кредитної спілки «Шанс» заборгованість у розмірі 39551,81 грн. У межах відповідного виконавчого провадження, оскільки рішення боржником не виконано, 11.02.2014 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. У подальшому, 26.12.2014 року виконавцем повернуто відповідний виконавчий документ стягувачу (у зв`язку з відсутністю виявленого майна боржника) із правом повторного пред`явлення. Відомостей щодо повторного пред`явлення відповідного виконавчого документа на виконання до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби у Кіровоградській області відповідного виконавчого документа не знайдено. Проте, зазначений виконавчий лист міг бути пред`явлений до іншого відділу ДВС. У зв`язку з закінченням термінів зберігання виконавчих проваджень у відділі ДВС, останній не має можливості надати більш повну інформацію або копії документів відповідного виконавчого провадження. Також, відповідачем звернуто увагу на те, що повернення виконавчого документу стягувачу та/або відсутність на виконанні певного виконавчого провадження не є підставою для зняття арешт з майна боржника.

Позивачем як на підставу позову, посилається на ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України, відповідно яких, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

При цьому, суд звертає увагу на те, що за встановлених обставин справи та суті позову, є безпідставним посилання позивача в позовній заяві на ст.ст. 321, 391 ЦК України щодо захисту права власності, оскільки за змістом поданої позовної заяви між сторонами немає спору про право власності (користування) на майно, на яке накладено арешт і таке право позивача ніким не оспорюється, тобто арешт майна не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Згідно із ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або до іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту. За встановлених під час судового розгляду обставин, вбачається, що позивач мав статус боржника у виконавчому провадженні №39927779 відкритого на підставі виконавчого листа №2-666 від 25.07.2008 року Ленінського р/с м. Кіровограда про стягнення з нього на користь Кредитної спілки «Шанс» заборгованості у розмірі 39551,81 грн., і на день звернення до суду із даним позовом на примусовому виконанні у відділі ДВС рішення стосовно ОСОБА_1 не перебувають.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.06.2020 р. у справі №201/10187/18, де особа (боржник) звернулась до суду з позовом до відділу Державної виконавчої служби про зняття арешту з майна, однак, на відміну від вище вказаної позиції, у цій справі суди усіх інстанцій у відкритті провадження відмовили, оскільки позивач є боржником у виконавчому провадженні, а спір не пов`язаний з належністю майна, на яке накладено арешт. Крім того, арешт на майно позивача накладено з метою забезпечення виконання рішення суду, тому він не може виступати позивачем у даній справі, і така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні.

Таким чином, за змістом наведених положень Закону України "Про виконавче провадження", в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За змістом ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

Таким чином, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 26 вересня 2019 року у справі №607/3894/17.

Аналізуючи наведені норми та роз`яснення, надані Верховним Судом, суд дійшов висновку, що боржник, на майно якого державним виконавцем накладено арешт, не може звертатися до суду з заявою про зняття арешту з майна, оскільки у судовому процесі він є боржником та законом для нього встановлений інший порядок вирішення даного питання (шляхом звернення до суду зі скаргою відповідно до розділу VII ЦПК України).

Аналогічні висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року № 904/51/19 (провадження № 12-122гс19), у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19) та у постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі № 127/11276/20 (провадження № 61-882 св 21).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, оскільки позивач є боржником у виконавчому провадженні, а тому він не може виступати позивачем у даній справі і така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні, а отже, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 255, 263, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у цивільній справі №393/20/22 за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з майна - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Копію ухвали направити сторонам.

Суддя Ю. РАЧКЕЛЮК