Постанова

Іменем України

08 лютого 2022 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/988/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О.В., Кравець В.А.,

при секретарі Ратушному А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Тетіївського районного підприємства по будівництву "Райагробуд"

на рішення Тетіївського районного суду Київської області

від 14 вересня 2021 року

в складі судді Мандзюка С.В.

у цивільній справі №940/1521/20 Тетіївського районного суду Київської області

за позовом Тетіївського районного підприємства по будівництву "Райагробуд"

до ОСОБА_1

про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпорядження майном,

В С Т А Н О В И В:

22 грудня 2020 року Тетіївське районне підприємство по будівництву "Райагробуд" (далі - Райагробуд, Підприємство), посилаючись на перешкоджання у користуванні та розпорядженні, належним йому на праві власності нерухомим майном, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив зобов`язати усунути перешкоди, а саме демонтувати паркан та інші споруди, що унеможливлюють користування та обслуговування майна.

Позо обґрунтовано тим, що як нерухоме майно позивача, так і нерухоме майно відповідача розташовані на одній земельній ділянці, навколо якої відповідачем встановлено паркан.

Зазначив, що 19.11.2020 відповідач разом зі своїм батьком самовільно захопив земельну ділянку навколо адмінприміщення Райагробуду та встановив паркан, не погодивши це з власником будівлі Райагробуд , у зв`язку з чим прохід, обслуговування будівлі та іншого майна стало неможливим. Також зазначив, що майно Райагробуду, а саме адміністративна будівля, опори електромережі, комунікації знаходяться за двохметровим парканом, під відеонаглядом, що не дає змоги користуватися та обслуговувати належне підприємству майно. Додав, що неодноразово звертався до відповідача з проханням надати доступ до майна та не встановлювати огорожу до визначення погоджувальних меж. Проте, відповідач не здійснив ніяких дій стосовно звільнення проходу до майна, що свідчить про порушення останнім прав Райагробуду в користуванні своїм майном.

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 14 вересня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач подав до суду апеляційну скаргу, в якій посилався на невідповідність висновків суду обставинам справи, а також на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що суд першої інстанції проігнорував докази, а саме матеріали по зверненню позивача до поліції від 02.02.2021, які вказують на факт перешкоджання у користуванні майном. Також суд не взяв до уваги доказ, який доводить, що 09.04.2021 відповідач та його батько протягом усього часу продовжують перешкоджати користуватися Райагробуду своїм майном.

Зазначив, що суд порушив положення ст. 77, 83 ЦПК України, оскільки не взяв до уваги подані позивачем додаткові докази, які підтверджують злочинні дії відповідача, не врахував обґрунтування причин не подання таких доказів у строк визначений судом з причин, які не залежали від позивача, і не зазначив про це в рішенні.

Додав, що 15.03.2021 було подано клопотання про витребування з поліції матеріалів звернення позивача, в яких знаходяться докази перешкоджання користування майном, що проігноровано судом та навіть не відображено в рішенні суду.

Судом не було взято до уваги доводи позивача стосовно земельної ділянки та придбаного майна відповідачем, а саме, що останній придбав частину першого поверху адмінприміщення Райагробуду у ТОВ "Тетій", яке в свою чергу придбало це приміщення у Райагробуд. Тобто, відповідач придбав лише частину приміщення, а захопив земельну ділянку під приміщенням та всю будівлю.

Вказував, що суд безпідставно зазначив у рішенні про те, що майном щодо якого чиняться перешкоди відповідачем користується третя особа - орендар, який узяв на себе зобов`язання по ремонту, оскільки матеріалами справи таких обставин не підтверджено. На думку скаржника, зазначення судом таких обставин свідчить про встановлення факту перешкоджання у користуванні майном з боку відповідача.

Суд не врахував, що відповідач по суті позовних вимог не надав жодного заперечення, не спростував доказів позивача.

Вважав, що є безпідставними посилання суду на не надання позивачем доказів, якими підтверджуються межі земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що відповідач може розпоряджатися земельною ділянкою, ставити на ній паркан та огорожі. Земельна ділянка знаходиться в оренді у ТОВ "Тетій" на підставі договору оренди від 01.12.2007 без права суборенди.

Судом порушено право позивача на забезпечення позову, оскільки ухвалою від 04.02.2021 відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Крім того, як на підставу скасування рішення посилався на те, що суд допустив до участі у справі представника відповідача - ОСОБА_3 , який не є адвокатом, тоді як справа не є малозначною. Зауважив, що ним було подано клопотання про виключення ОСОБА_3 як представника відповідача, але суд проігнорував таке клопотання та не зазначив про це в рішенні.

Також в апеляційній скарзі, як на підставу скасування рішення суду, зазначено обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги.

За вказаних обставин просив скасувати рішення Тетіївського районного суду Київської області від 14.09.2021 та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач подав відзив, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив. Клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням поважних причин до суду не подавав.

Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його правильним, з наступних підстав.

Фактично доводи позовної заяви зводяться до того, що позивач та відповідач є власниками нерухомого майна, яке розташовано на одній земельній ділянці. Позивач вважав, що він як власник нерухомого майна має право користуватися частиною цієї земельної ділянки, що забезпечує вільний доступ до власного майна та для його обслуговування.

Оскільки позивач обґрунтовував позов тим, що, встановивши паркан, відповідач чинить перешкод у користуванні, то доведенню підлягає, що нерухоме майно, належне позивачу знаходиться на земельній ділянці, яка огороджена відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження позовних вимог позивачем до позовної заяви долучено наступні докази: копію свідоцтва про право власності на цілісний майновий комплекс від 29.08.2000 та висновок про результати розгляду звернення ОСОБА_4 , складеного 20.11.2020 ДОП Тетіївського ВП Сквирського відділу поліції ГУ НП в Київській області Пастушенком А.С.

Згідно свідоцтва про право власності від 06.09.2000, яке видане на підставі рішення виконкому Тетіївської міської ради від 29.08.2000 за №55, Тетіївському Райагробуду належить цілісний майновий комплекс за адресою: АДРЕСА_1 (а.с 6).

Водночас, згідно відповіді Тетіївського міжміського бюро технічної інвентаризації Київської області від 11.04.2008 за вих. №80 в Тетіївському МБТІ не зареєстровано за Тетіївським «Райагробудом» цілісного майнового комплексу, а зареєстровані наступні об`єкти: другий поверх адмінбудинку, загальною площею 434,7 кв.м.; підвальне приміщення під адмінбудинком, загальною площею 94,2кв.м..; прохідна, загальною площею 28,6 кв.м.; погріб, загальною площею 20,2 кв.м.; котельня, загальною площею 183,9 кв.м.; вбиральня, загальною площею 7,2 кв.м., без зазначення адреси розташування (а.с. 95).

Із висновку про результати розгляду звернення ОСОБА_4 , складеного 20.11.2020 ДОП Тетіївського ВП Сквирського відділу поліції ГУ НП в Київській області Пастушенком А.С. вбачається, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 щодо встановлення паркану на території «Райагробуд» мають місце цивільно-правові відносини, які вирішуються судом в цивільному порядку.

В матеріалах справи також міститься Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №197244939, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить частина першого поверху адмінприміщення у плані під літерою «А» за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 70).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем встановлено паркан на земельній ділянці№НВ-020.

Із Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за №НВ-020 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 розташована земельна ділянка, яка є державною власністю, з цільовим призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств, кадастровий номер :05:004:0003, яка на підставі договору оренди землі від 01.12.2007 року була передана в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Тетій», строком на 25 років (а.с. 71-79).

З наведеного слідує, що Райагробуд у належить нерухоме майно: яке розташоване за адресою по АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 за адресою по АДРЕСА_2 .

За відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), місцезнаходження Райагробуду за адресою: АДРЕСА_1 (том 1, а.с. 68-69).

Матеріали справи не містять доказів, яки свідчили б про перейменування вулиці та зміну нумерації будинку - фактичного місцезнаходження нерухомого майна, належного позивачу та відповідність його місцезнаходження відомостям із ЄДР.

Також відповідно до п. 1.7. Статуту Райагробуду, його місцезнаходженням вказано: АДРЕСА_3 (том 1, а.с. 63-67).

Згідно інформаційної довідки №244651067 від 16.02.2021 із Державного реєстру речових прав та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Райагробуду належить об`єкт нерухомого майн, р/н 13012326, загальною вартістю 120 728,00 грн, (нежитлова будівля, трансформаторна підстанція, складське приміщення) без належної деталізації, вказівки розмірів (площі), переліченого майна та опису, згідно постанови Кабінету Міністрів України №484 від 06.06.2018 "Деякі питання функціонування Державного реєстру речових прав на нерухоме майно".

В позовній заяві позивач посилається на Свідоцтво про право власності, в якому вказано цілісний майновий комплекс, а просить надати доступ до адміністративної будівлі, не зазначаючи при цьому характеристик такої будівлі, її місце знаходження. Також позивач не вказує на належність цієї будівлі Райагробуду. А в позовній заяві вказав адресу знаходження Райагробуду: АДРЕСА_4 .

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено належними доказами, що нерухоме майно, належне позивачу знаходиться на земельній ділянці, яка огороджена відповідачем.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та мотивованого висновку про те, що позовні вимоги є недоведеними, а тому не підлягають до задоволення.

Оскільки позивачем не доведено належними доказами того факту, що належне йому нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці, яка огороджена відповідачем, доводи апеляційної скарги, що суд не врахував наявні у справі докази (відеозапис, фотографії, звернення позивача до органів поліції) здійснення відповідачем перешкод у користуванні цим майно, чим порушив ст. 83 ЦПК України, не мають правового значення.

З цих же підстав не мають правового значення і доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи доказів, які підтверджують, що відповідач може розпоряджатися земельною ділянкою і доводи щодо посилання суду на те, що спірним майном користується інші особа (орендар).

Більше того, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою від 17.03.2021 про закриття підготовчого провадження суд задовольнив клопотання позивача та витребував з Тетіївського відділення поліції матеріали від 02.02.2021 за зверненням ОСОБА_5 (том 1, а.с. 108 та 108 на звороті). Тому доводи апеляційної скарги, що суд проігнорував клопотання позивача від 15.03.2021 та не зазначив про таке клопотання в рішенні колегія суддів вважає безпідставними.

Посилання в апеляційній скарзі, що земельна ділянка, на якій знаходиться паркан, перебуває в оренді у ТОВ "Тетій" не спростовують висновку суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог. Більше того, ТОВ "Тетій" не є учасником справи і не зверталося до суду у цій справі з вимогами про порушення його прав, як орендаря. Відтак, всі посилання в апеляційній скарзі, що стосуються ТОВ "Тетій" не можуть братися до уваги судової колегії.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач по суті позовних вимог не надав жодного заперечення спростовуються матеріалами справи (том 1, а.с. 51-62, 118-127).

Доводи апеляційної скарги, що суд порушив право позивача на забезпечення позову та відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову колегія суддів не приймає до уваги, оскільки заперечення на ухвалу суду про відмову в забезпеченні позову не включаються до апеляційної скарги на рішення суду. Згідно вимог статті 353 ЦПК України, ухвала про відмову в забезпеченні позову підлягає окремому оскарженню від рішення суду.

Щодо доводів позивача про те, що суд допустив до участі у справі неналежного представника відповідача - Вдовиченка А.В., який не є адвокатом, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що нотаріально посвідченою довіреністю від 05.04.2021 ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_3 бути його представником, окрім іншого, у судах всіх інстанцій (том 1, а.с. 128).

07.04.2021 ОСОБА_3 , діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 , подав до суду письмові пояснення (а.с. 118-127).

В судовому засіданні 07.04.2021 ОСОБА_3 приймав участь, як представник відповідача (а.с. 129-131).

18.05.2021 позивач, діючи через свого представника Галій Ю.М., подав клопотання про виключення ОСОБА_3 , як представника відповідача, оскільки розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження, що вимагає участі саме адвоката сторони або самопредставництво (том 1, а.с. 138).

Так, згідно з ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Матеріали справи не містять доказів, що представник відповідача - Вдовиченко А.В. є адвокатом. А згідно ухвали суду від 12.01.2021 про відкриття провадження справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Дана справа не визнана судом першої інстанції малозначною.

Більше того, у цій справі позивач заявив вимоги немайнового характеру, у зв`язку з чим у ній неможливо визначити ціну позову, а тому справа не належить до категорії малозначних на підставі пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України, та не визнана судом малозначною відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України (постанови Верховного Суду від 01.03.2021 у справі №922/3711/18 та від 11.07.2019 у справі №583/783/18).

Таким чином, знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги, що суд порушив норми процесуального права та допустив до участі у справі неповноважного представника відповідача - Вдовиченка А.В. Однак, таке порушення судом норм процесуального права не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки з огляду на вищевикладені мотиви не призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду без змін, а скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Тетіївського районного підприємства по будівництву "Райагробуд" - залишити без задоволення.

Рішення Тетіївського районного суду Київської області від 14 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 09 лютого 2022 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді О.В. Желепа

В.А. Кравець