Номер провадження: 22-ц/813/3331/22
Номер справи місцевого суду: 519/1260/20
Головуючий у першій інстанції Лемець С. П.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2022 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді Гірняк Л.А.,

Суддів Комлевої О.С., Цюри Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Южного міського суду Одеської області від 13 травня 2021 року по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі: АТ КБ «Приватбанк») до ОСОБА_1

-про стягнення заборгованості,

встановила:

ПРОЦЕДУРА:

Короткий зміст позовної заяви:

До суду звернувся АТ КБ «Приватбанк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 29 577, 67 грн. (а.с.1-3).

Позовні вимоги обґрунтував тим, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 06.02.2012 року. При підписанні анкети-заяви від 06.02.2012 р. підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим має заборгованості станом на 18 грудня 2020 року в розмірі 29 577, 67 грн., з яких :

-23 350, 96 грн. - заборгованість за тілом кредита;

-6 226, 71 грн. заборгованість за простроченими відсотками;

05 лютого 2021 року від ОСОБА_1 надійшло заперечення на позовну заяву, в якому вказувала, що саме на позивача покладено обов`язок доказування виникнення кредитних зобов`язань та порушення відповідачем умов кредитного договору і всупереч вимог цивільного процесуального права АТ КБ «Приватбанк» не надано до суду належних і допустимих доказів укладення кредитного договору з відповідачем на тих умовах на які посилається позивач та отримання відповідачем кредитних коштів.

Короткий зміст заочного рішення першої інстанції:

Рішенням Южного міського суду Одеської області від 13 травня 2021 року у задоволені позову АТ КБ «Приватбанк» відмовлено позов.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано достовірних та належних доказів на підтвердження своїх вимог. Позивачем не надано доказів укладення між сторонами саме кредитного договору у вигляді анкети-заяви 06.02.2012 р. та отримання кредитної карти відповідачем, а тому підстав для задоволення позову відсутні (а.с.221-224).

Короткий зміст апеляційної скарги:

Не погоджуючись зі вказаним рішенням, представник АТ КБ «Приватбанк» подав до суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушенням норм матеріального і процесуального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що судом помилково встановлено факт не укладання між Банком та ОСОБА_1 кредитного договору та безпідставно відмовив у стягненні фактично отриманих кредитних коштів та нарахованих відсотків. Просить суд скасувати рішення Южного міського суду Одеської області від 13 травня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 судові витрати (а.с.226-231).

18 жовтня 2021 року від ОСОБА_1 на адресу Одеського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідачка просить апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» відхилити, зазначивши, що в анкеті-заяві зазначено про отримання дебетової карти. У виписці, наданій Банком, відсутні посилання на встановлення або використання кредитного ліміту.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) СТОРІН:

Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 прийняла і погодилася з умовами кредитного договору та сплатою відсотків. Крім цього зверталася до банку з метою пере випуску карти, користувалася кредитними коштами та знімала кошти, однак використані кредитні кошти Банку не повернула. Проте, суд безпідставно відмовив у стягненні фактично отриманих кредитних коштів та нарахованих відсотків. Вважає, що заборгованість відповідача за фактично використаними кредитними коштами підтверджена належними та допустимими доказами, проте належним чином досліджені судом не були.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ:

Матеріалами справи встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 дійсно зверталась до АТ КБ «Приватбанк» із заявою про відкриття дебетового рахунку у зв`язку з чим 06.02.2012 р. підписала анкету-заяву №б/н (а.с. 14 -14 об.).

В анкеті-заяві зазначені персональні дані відповідача, зокрема його прізвище, дата народження, ідентифікаційний номер, реквізити паспорту, адреса місце проживання, наявність нерухомості, дата та підпис. Разом з тим у анкеті-заяві не зазначений кредитний ліміт.

Інших документів, які підтверджують узгодження питання щодо надання відповідачу кредиту в матеріалах справи відсутні.

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ:

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до припису ст..375 ЦПК України, суд апеляційній інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст..263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивачем не доведено, що сторони уклали кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування, а тому прийшов висновку про відсутність доказів надання банком кредитних коштів та невиконання відповідачкою умов та правил надання банківських послуг (а.с.221-224).

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Стаття 12 ЦПК України встановлює, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбаченим цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За вимогами ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.

Щодо укладення договору та його умов

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачем не доведено, що сторони уклали кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування, а тому прийшов висновку про відсутність доказів надання банком кредитних коштів та невиконання відповідачкою умов та правил надання банківських послуг.

У силу ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

В анкеті-заяві, копію якої позивачем долучено до матеріалів справи, відсутнє будь яке посилання на встановлення кредитного ліміту, наміру отримати кошти у кредит, а наявна лише відмітка про намір отримати дебітову картку.

Тобто, в анкеті-заяві наявна відмітка про те, що ОСОБА_1 виявляє бажання оформити на своє ім`я дебетову особисту карту, яка не є кредитною(а.с.14-14 об)..

Дебітова картка різновид банківської платіжної картки та призначена для отримання готівки та виконання інших операцій. Доступних в меню банкомату та касах відділень банків, для купівлі товарів та послуг з оплатою через електронні термінали, для здійснення операцій за допомогою інтернет -банкінгу.

Крім цього, в анкеті-заяві не має посилань на те, яку саме кредитну картку погодилася оформити відповідачка, не узгоджено кредитний ліміт за такою карткою, в анкеті-заяві відсутні умови користування кредитом та його погашення, порядок нарахування та сплати відсотків за користування кредитом, порядок нарахування та сплати штрафу і пені невиконання умов Договору.

З наданих до суду доказів неможливо встановити, чим керувався Банк, зазначаючи, що відповідач ОСОБА_1 отримала кредит саме в розмірі 11 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, якщо анкета-заява не містить посилань на кредитний ліміт та вид картки.

Доводи апелянта про те, що сторони узгодили під час підписання анкети-заяви істотні умови відповідно до якої відповідач автоматично погодився з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua є безпідставними, оскільки апелянт не довів, що ОСОБА_1 при складені анкети-заяви ознайомилася саме із цими Правилами надання банківських послуг.

До позовної заяви позивачем додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», а також Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку.

При цьому, до позовної заяви не додані документи, які б підтвердили, що на момент підписання анкети-заяви 06.02.2012 року ОСОБА_1 виявила бажання оформити кредитну картку «Універсальна» та ознайомилася з тими Тарифами, Умовами та правилами надання банківських послуг в «Приватбанку», витяги з яких долучено до позовної заяви.

Розрахунок заборгованості, який додано позивачем до позовної заяви не підтверджено жодним первинним документом. Крім того, не містять посилань на відомості, які б дали змогу ідентифікувати особу.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції і з надання відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується апеляційний суд.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії, п.32.).

Пункт 1 ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v.France (Бюрг та інші проти Франції)

Висновки апеляційного суду

Таким чином, апелянтом не доведено, що між Банком та ОСОБА_1 було укладено саме кредитний договір, а отримання дебетової картки відповідачкою, свідчить лише про її можливість використовувати картку для власних потреб, в межах коштів, які належать клієнту.

Оскільки представником позивачем не доведено факту надання кредиту на підставі анкети-заяви, не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх позовних вимог, суд не знайшов підстав для стягнення з відповідачки заборгованості, що дає підстави для відмови у задоволені позову.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржує мого рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючисьст.ст. 367, 368, 374, 375, 379, 381, 382, 384, 389, 390ЦПК України, судова колегія,

постановила:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Южного міського суду Одеської області від 13 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Л.А.Гірняк

Судді: О.С.Комлева

Т.В.Цюра