Справа№592/1644/22
Провадження №2-о/592/44/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді Князєва В.Б., за участю секретаря судового засідання Горбач О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Суми цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Сумський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, -

встановив:

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Вакула В.М. звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про смерть, виданим 27.10.2021 Жовтневим відділом РАЦС Луганського міського управління юстиції Міністерства Юстиції Луганської народної республіки ІНФОРМАЦІЯ_1 померла двоюрідна сестра ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . Факт родинних відносин підтверджується рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.12.2021. ОСОБА_2 померла на території Луганської області яка на даний час є окупованою територією, тому свідоцтво про смерть було видано на бланку ніким не визнаної Луганської народної республіки. Враховуючи той факт, що свідоцтва про смерть видане на окупованій території, яка не визнана жодною з країн світу та юридично є Україною, ОСОБА_1 звернулася до Сумського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану для видачі свідоцтва про смерть Українського зразка. Але, у видачі свідоцтва про смерть їй було відмовлено з причин, що надане свідоцтво про смерть не є юридичним документом який визнається Українською державою. Враховуючи дану відмову вона позбавлена можливості мати документ підтверджуючий факт смерті її сестри для оформлення спадкових прав та вчинення інших дій, які необхідно вчинити після смерті людини, як то реєстрація смерті, виплати по похованню, припинення виплати пенсії та інші наслідки смерті особи. У зв`язку з цим просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в с. Терни, Недригайлівського району Сумської області, померлою, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник заінтересованої особи - Сумського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.12.2021 встановлено факт родинних відносин, а саме, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є двоюрідною сестрою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7-8).

Зі свідоцтва про смерть від 27.10.2021 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луганськ померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, яка народилася в с. Терни, Недригайлівського району Сумської області (а.с. 4).

Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною згідно п. 1 ст. З Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією.

Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-18,- будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону, державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ППК України,- суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Крім того, суд вважає за необхідне враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр 5 проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Оскільки отримане заявником свідоцтво про смерть не може бути використане для реєстрації смерті на території України та не визнається державними органами України, з метою захисту законних прав та інтересів, суд приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_1 , є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, ст. 647 ЦК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 (із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998), -

ухвалив:

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки села Терни, Недригайлівського району Сумської області, померлої на тимчасово окупованій території України, а саме: місто Луганськ, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Б. Князєв