Ухвала

08 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 607/319/19

провадження № 61-1530ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Бершадська Г. В., Гірський Б. О., Хома М. В., від 12 січня 2022 року про повернення заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Тернопільського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року за нововиявленими обставинами, в справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя про скасування наказу та поновлення в університеті,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя про скасування наказу та поновлення в університеті.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області

від 03 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ ректора Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя «Про відрахування студента факультету інженерії машин, споруд та технологій» від 06 червня 2018 року № 4/9-201, поновлено ОСОБА_1 студентом Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя факультету інженерії машин, споруд та технологій, 4 курс, денна форма навчання, 6.050504 - зварювання, освітньо-кваліфікаційний рівень бакалавр, фінансування навчання за кошти державного бюджету. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року апеляційну скаргу Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя задоволено, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 жовтня 2019 року скасовано, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

31 серпня 2021 року ОСОБА_1 подав до апеляційного суду заяву про перегляд постанови Тернопільського апеляційного суду від 11 лютого

2020 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 19 листопада 2021 року зменшено розмір судового збору ОСОБА_1 до 205 грн, заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків - десять днів, з дня отримання ухвали.

Ухвалою Тернопільського апеляційного судувід 12 січня 2022 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови цього ж суду від 11 лютого 2020 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

26 січня 2022 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 12 січня 2022 року у справі № 607/319/19, в якій посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права,просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити для розгляду до апеляційного суду.

Вважає, що апеляційний суд безпідставно повернув його заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та неправильно застосував положення Закону України «Про судовий збір», оскільки він звільнений від сплати судового збору, як споживач освітніх послуг. Крім того оскільки розмір судового збору перевищує 5% його доходу, апеляційний суд мав задовольнити його заяву про звільнення від сплати судового збору.

Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3

частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Ухвала апеляційного суду про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Відповідно до частини першої статті 426 ЦПК України заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції.

До заяви, зокрема, додається документ про сплату судового збору (пункт 2 частини третьої статті 426 ЦПК України).

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами встановлено судовий збір в розмірі 150% ставки, які підлягала сплати при поданні позовної заяви, іншої заяви, скарги.

Згідно з частиною третьою статті 427 ЦПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 426 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частиною третьою статті 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 19 листопада 2021 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволено частково. Зменшено розмір судового збору до 205 грн. Надано строк для усунення недоліків заяви - десять днів з дня отримання ухвали.

У січні 2022 року ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків, однак вимоги ухвали Тернопільського апеляційного суду від 19 листопада

2021 року заявником не виконані, судовий збір не сплачено. Натомість заявник заперечив необхідність сплати судового збору та висловив незгоду із позицією апеляційного суду щодо зменшення розміру судового збору.

Встановивши, що недоліки заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у встановлений судом строк не усунуто, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про повернення заяви у відповідності до вимог статей 185, 427 ЦПК України.

Доводи заявника про неправильне застосування апеляційним судом положень Закону України «Про судовий збір» є помилковими.

Справа № 607/319/19 не є справою про захист прав споживачів.

Апеляційний суд при розгляді клопотання про звільнення від сплати судового збору, діючи в межах своїх повноважень зменшив розмір судового збору до суми, яка не перевищує 5% річного доходу заявника та надав йому достатньо часу для виконання вимог ухвали від 19 листопада 2021 року.

Визначений апеляційним судом розмір судового збору в сумі 205 грн не є надмірним та не перешкоджає доступу ОСОБА_1 до суду.

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Зобов`язання громадян сплачувати судові витрати по цивільним справах не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини в справах «Kreuz v. Poland» від 19 червня 2001 року, «Stankov v. Bulgaria» від 12 липня 2007 року).

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування апеляційним судом норм права при вирішенні питання про повернення заяви ОСОБА_1 є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення, а тому

у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 12 січня 2022 року про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 607/319/19.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта