КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-з/824/34/2022
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2022 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Слюсар Т.А.,
суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,
за участю секретаря судового засідання Пальчика М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Шестакова Анатолія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,
у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати, компенсації в зв`язку з її несвоєчасною виплатою та моральної шкоди,-
У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь 32 100 грн заборгованості з виплати заробітної плати, компенсацію за невчасно виплачену заробітну плату в розмірі 2 374 грн 50 коп., а також моральної шкоди в сумі 10 000 грн.
Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2020 року задоволено частково.
Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по невиплаченій заробітній платі в сумі 32 100 грн, компенсацію за невчасно виплачену заробітну плату в розмірі 2374 грн 50 коп. В задоволенні іншої частини вимог щодо стягнення моральної шкоди - відмовлено. Вирішено питання судових витрат.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Гоголєвою О.А. в інтересах ФОП ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу.
Постановою Київського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року апеляційну скаргу Гоголєвої О.А. в інтересах ОСОБА_2 залишення без задоволення. Заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2020 року залишено без змін.
13 грудня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, подана адвокатом Шестаковим А.В. в інтересах ОСОБА_1 , в якій він посилався на те що, у відзиві на апеляційну скаргу містилося подане ним клопотання про стягнення з відповідача понесені під час апеляційного провадження судові витрати на правничу допомогу, проте судом не вирішено. Зазначав, що він витратив набагато більше часу та зробив набагато більше дій ніж було вказано в звіті, а саме: витрачав час на очікування розгляду справи в апеляційному суді й у цей час він не міг займатися іншими справами.
Крім того, в зв`язку з тим, що представник відповідача, кожне судове засідання подавав додаткові докази, адвокат Шестаков A.B. вимушений був витрачати час на ознайомлення із справою, що не входило у його звіт.
Також в зв`язку із поданням нових доказів, адвокат витрачав час на детальний аналіз поданих доказів, складання додаткових процесуальних документів.
Не зважаючи на те, що дана справа не належить до категорії складних справ, але часу на неї було витрачено достатньо. Витрати в сумі 6 000 грн є співрозмірними із ціною позову, складності справи, поведінки протилежної сторони, що призводила до призначення додаткових судових засідань та витрачання додаткового часу.
31.01.2022 шляхом направлення на електронну адресу суду адвокатом Гоголєвою О.А. в інтересах ОСОБА_2 подані письмові заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких у задоволенні зазначеної заяви адвокат просила відмовити.
Свої заперечення обґрунтовує тим, що сторона позивача не зверталась до суду апеляційної інстанції з заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в строки, передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Зазначила, що додатковим рішенням суду першої інстанції стягнуто з відповідача на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000 грн. В свою чергу витрати позивачки на розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 6 000 грн вважає необґрунтованими, оскільки в такому випадку витрати позивачки на професійну правничу допомогу складатимуть більше 50% від ціни позову, що на думку представниці відповідачки не є розумними витратами у справі в розумінні ст. 141 ЦПК України.
Крім того зазначила, що договором про надання правничої допомоги від 20.09.2019, укладеного між позивачкою та її представником зазначено, що відповідачка сплатила адвокату гонорар у фіксованій сумі в відсотковому співвідношенні у відповідності до ціни позову та домовленості сторін. Вважає, що враховуючи те, що згідно п. 4.3 даного договору вартість робіт, визначена в актах наданих послуг не відповідає умовам укладеного договору.
Колегія суддів, вислухавши адвоката Гоголєву О.А. в інтересах ОСОБА_2 , яка просила відмовити у задоволенні поданої заяви з мотивів та підстав, зазначених у письмових запереченнях від 20.09.2019, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.
За положеннями частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача було подало до Київського апеляційного суду 13 грудня 2021 року, водночас, такі вимоги були заявлені представником позивачки ще у відзиві на апеляційну скаргу від 25.06.2021, отже останнім були дотримані вимоги ч.1 ст.134 та ч.8 ст.141 ЦПК України.
Як убачається з матеріалів справи представником відповідача, підтвердження своїх вимог надано:
- копію звіту про надані послуги (а.с. 112, т. 2);
- копію Додаткової угоди від 20.02.2019 року між Шестаковим А.В. та ОСОБА_1 (а.с. 113, т. 2);
- лист Шестакова А.В. щодо сплати позивачкою гонорару адвокату у розмірі 6 000 грн (а.с. 178, т. 2).
У відповідності до положень ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).
Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК (в редакції Закону 2004 року) та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з правилами пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Отже, частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Водночас, хоча адвокатом Шестаковим А.В. не було долучено до заяви про ухвалення додаткового рішення документів щодо фактичної сплати ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн, окрім власного листа-підтвердження про таку оплату, суд вважає, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.
Водночас, з урахуванням обставин справи та долучених до справи доказів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав до стягнення в повному розмірі витрат з позивача за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Розподіляючи витрати, понесені на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Згідно додаткової угоди до договору від 20.02.2019, укладеної між адвокатом Шестаковим А.В. та Бахірєвою Т.В., сторони дійшли згоди, що розмір винагороди адвоката становить 750 грн за одну годину роботи (а.с.113 т.2).
Зі змісту звіту від 18.06.2021, виданого адвокатом Шестаковим А.В., убачається, що на вивчення апеляційної скарги з додатками адвокатом витрачено 1 год, на вивчення нормативно-правової бази - 2 год, консультація клієнта та представництво в суді - 2 год, складання документів - 2 год, а всього витрачено 7 год., що становить 5250 грн (а.с.112 т.2).
Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, значимості таких дій у справі, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача користь позивача судові витрати у розмірі 3000 грн за надання професійної правничої допомоги під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Заяву адвоката Шестакова Анатолія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000 грн судових витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою.
В задоволенні заяви в іншій частині відмовити.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 14 лютого 2022 року.
Суддя-доповідач:
Судді: