ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м.Суми

Справа №587/671/21

Номер провадження 22-ц/816/176/22

22-ц/816/348/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового позовного провадження апеляційні скарги представника ОСОБА_1 адвоката Стадника Семена Валерійовича

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 07 грудня 2021 року та додаткове рішення Сумського районного суду Сумської області від 21 грудня 2021 року, ухвалені у складі судді Черних О.М. в приміщенні Сумського районного суду Сумської області, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Стадника Семена Валерійовича звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Сумського районного суду Сумської області від 04 грудня 2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , до закінчення ним навчання у машинобудівному коледжі Сумського державного університету, тобто до 30 червня 2021 року, але не пізніше ніж до досягнення ОСОБА_3 23-річного віку.

Додатковим рішенням Сумського районного суду Сумської області від 28 січня 2021 року допущено негайне виконання рішення № 587/1108/20 (провадження № 2/587/556/20) у порядку ст. 430 ЦПК України. Аліменти по вказаному рішенню стягнуто з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 29 травня 2020 року.

На підставі вищевказаного рішення суду, Сумським районним ВДВС у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) було відкрито виконавче провадження № 64814124 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку відповідача.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання по виконавчому документу № 64814124 від 30 березня 2021 року №14260, заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 22604,21 грн.

Вказує, що відповідач ухиляється від виконання рішення про стягнення аліментів, не виконує свої зобов`язання зі сплати аліментів, хоча працює та отримує дохід.

Посилаючись на вказані обставини, остаточно уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на користь позивачки пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 22604,21 грн.

Сумський районний суд Сумської області рішенням від 07 грудня 2021 року відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1

Сумський районний суд Сумської області додатковим рішенням від 21 грудня 2021 року стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5250 грн 00 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Стадник С.В., посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

У доводах апеляційної скарги зазначає, що помилковим є висновок суду першої інстанції про відсутність вини ОСОБА_2 у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, оскільки відповідач, будучи усвідомленим про наявність відкритого щодо нього виконавчого провадження не сплачував аліменти на утримання сина, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 22604,21 грн. Отже вказаною поведінкою відповідача підтверджується його прямий умисел та небажання виконувати обов`язок щодо утримання повнолітнього сина.

Вказує, що лише після подачі 15 квітня 2021 року позовної заяви до суду, відповідач здійснив часткову сплату заборгованості в сумі 11543,10 грн у період з 19 квітня 2021 року по 23 квітня 2021 року).

Від представника ОСОБА_2 адвоката Климова К.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Стадник С.В. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У доводах апеляційної скарги зазначає, що судом не враховано реальність адвокатських витрат, а саме не встановлено їхньої дійсності та необхідності, адже розмір витрат відповідача на правничу допомогу не є співмірним та розумним, а навпаки є дуже завищеним.

Від представника ОСОБА_2 адвоката Климова К.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення суду без змін. Вважає, рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з відсутності вини ОСОБА_2 у простроченні сплати аліментів на утримання повнолітнього сина.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що Сумський районний суд Сумської області рішенням від 04 грудня 2020 року стягнув з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закінчення ним навчання у машинобудівному коледжі Сумського державного університету, тобто до 30 червня 2021 року, але не пізніше ніж до досягнення ОСОБА_3 23-річного віку.

Сумський районний суд Сумської області додатковим рішенням від 28 січня 2021 року допустив до негайного виконання рішення № 587/1108/20 (провадження № 2/587/556/20) у порядку ст. 430 ЦПК України. Аліменти по вказаному рішенню стягнув з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 29 травня 2020 року. Додаткове рішення набрало законної сили 01 березня 2021 року (а. с. 10-11).

Постановою старшого державного виконавця Сумського районного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Носенко Я.П. від 12 березня 2021 року відкрито виконавче провадження № 64814124 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, до закінчення ним навчання у машинобудівному коледжі Сумського державного університету, тобто до 30 червня 2021 року, але не пізніше ніж до досягнення ОСОБА_3 23-річного віку (а. с. 12).

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 30 березня 2021 року № 14260, наданого Сумський районним відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), загальний розмір заборгованості ОСОБА_2 за виконавчим листом № 587/1108/20 станом на 01 квітня 2021 року становить 22604 грн 21 коп. (а. с. 24).

Постановою старшого державного виконавця Сумського районного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Носенко Я.П. від 08 липня 2021 року закінчено виконавче провадження № 64814124, оскільки заборгованість за виконавчим документом сплачено у повному обсязі (а. с. 88, на звороті).

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з огляду на наступне.

За приписами ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Проте таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч. ч. 1 та 2 ст. 614 ЦК України).

У Сімейному кодексі України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з ч. 1 ст. 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Як убачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця від 12 березня 2021 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого документа № 587/1108/20, виданого Сумським районним судом 07 грудня 2020 року, а отже лише після пред`явлення виконавчого листа до виконання державним виконавцем було здійснено нарахування заборгованості по аліментам, яка станом на 01 квітня 2021 року становила 22604 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 28 квітня 2021 року №18561, наданої Сумським районним відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) ОСОБА_2 , на погашення заборгованості по сплаті аліментів, у квітні 2021 року сплачено ОСОБА_1 11302,02 грн (а.с. 27), а саме: 19 квітня 2021 року 1558,92 грн, 22 квітня 2021 року 4999,00 грн, 23 квітня 2021 року 4744, 10 грн (а. с. 28-29). 05 липня 2021 року ОСОБА_2 заборгованість по аліментам погашено повністю та сплачено 18442 грн (а. с. 87). Отже, вказані дії відповідача свідчать про відсутність у нього умислу на ухилення від сплати заборгованості по аліментах.

За встановлених обставин справи та вимог закону, враховуючи недоведеність вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів за вказаний позивачем період, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для нарахування неустойки (пені) на підставі ч. 1 ст. 196 СК України.

Не заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги про доведеність вини відповідача у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, так як він, будучи усвідомленим про наявність відкритого щодо нього виконавчого провадження не сплачував аліменти на утримання сина, оскільки половину суми заборгованості відповідач сплатив у місяць наступний за тим у якому було відкрито виконавче провадження, а в подальшому у незначний проміжок часу він сплатив всю суму стягнутих з нього аліментів.

Суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, нормами матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Проте не можна в повному обсязі погодитися з додатковим рішенням суду в даній справі щодо стягнення на користь відповідача з позивачки витрат на професійну правничу допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Климов К.В. зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи: витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

07 грудня 2021 року представник відповідача адвокат Климов К.В. подав заяву в якій зазначив, що докази щодо розміру витрат, які відповідач сплатив у зв`язку з розглядом справи, будуть подані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк, а саме 11 грудня 2021 року, представником відповідача подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат та надано суду: договір № 33 від 01 червня 2021 року про надання правничої допомоги, укладеного між ОСОБА_2 та адвокатом Климовим К.М.; акт приймання-передачі наданих послуг до договору № 33 від 01 червня 2021 року про надання правничої допомоги; квитанцію до прибуткового касового ордера № 1 про сплату ОСОБА_2 за договором № 33 від 01 червня 2021 року про надання правничої допомоги 5250 грн (а. с. 96-101). Доказів направлення вказаної заяви з доказами надання професійної правничої допомоги позивачці представник відповідача суду не надав.

Заява була отримана судом 16 грудня 2021 року та призначена до розгляду на 21 грудня 2021 року. Суд першої інстанції розглянув заяву представника відповідача в судовому засіданні 21 грудня 2021 року за відсутності даних про належне сповіщення позивачки про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи вказані обставини, колегія суддів бере до уваги заперечення позивачки щодо розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу, які вона мала можливість висловити суду першої інстанції у разі своєчасного ознайомлення із заявою про ухвалення додаткового рішення та доданими до неї доказами.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. 1 додатку до договору № 33 від 01 червня 2021 року про надання правничої допомоги вартість однієї години надання послуг Адвокатом Клієнту поза межами суду обраховується у твердій грошовій сумі і становить 750 грн; вартість однієї години надання послуг Адвокатом Клієнту в суді обраховується у твердій грошовій сумі і становить 750 грн; вартість однієї години надання послуг Адвокатом Клієнту зі складання документів правового (процесуального) характеру обраховується у твердій грошовій сумі і становить 750 грн.

Згідно акта приймання-передачі наданих послуг до договору № 33 від 01 червня 2021 року про надання правничої допомоги Адвокатом були надані Клієнту наступні послуги: формування та узгодження з Клієнтом правової позиції, надання первинної консультації (дві години) вартість 1500 грн; ознайомлення з матеріалами справи (одна година) вартість 750 грн; складання відзиву на позовну заяву (дві години) вартість 1500 грн; участь у двох судових засіданнях (дві години) 1500 грн, всього 5 250 грн.

Колегія суддів вважає, що така послуга адвоката як формування та узгодження з Клієнтом правової позиції, надання первинної консультації (дві години) вартістю 1500 грн, є не конкретною та час на її надання є завищенним, оскільки не відповідає предмету спору та складності справи. Крім того сумарний час участі представника відповідача в судових засіданнях суду першої інстанції складає 95 хвилин, вартість яких згідно умов договору № 33 від 01 червня 2021 року про надання правничої допомоги становить 1187,50 грн.

Отже, виходячи з наведеного, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України додаткове рішення суду в даній справі необхідно змінити, зменшивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з позивачки на користь відповідача до 3437,50 грн.

Враховуючи предмет та ціну позову, дана справа відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, а тому касаційному оскарженню згідно п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Керуючись ст. ст. ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 381; 382; 389 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Стадника Семена Валерійовича на рішення Сумського районного суду Сумської області від 07 грудня 2021 року залишити без задоволення.

Додаткове рішення Сумського районного суду Сумської області від 21 грудня 2021 року в даній справі змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3437,50 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді : О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко