Справа № 204/9660/21
Провадження № 2/204/819/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2021 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на користь позивача ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 , 2008 року народження, та ОСОБА_4 , 2010 року народження, у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову вказує на те, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду по справі № 204/8315/16-ц від 28 лютого 2017 року. Від спільного життя у сторін народилися діти: син - ОСОБА_3 , та дочка - ОСОБА_4 . Діти проживають разом з матір`ю позивачем по справі. Вихованням дітей вона займається самостійно. Відповідач допомагає матеріально, але не регулярно та у сумі, яку він сам вважає необхідною. Вона не має можливості самостійно утримувати дітей, дітям потрібні кошти для придбання одягу, продуктів харчування, належного відпочинку, підручників тощо. За таких обставин позивач змушена звернутись до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей.

02 лютого 2022 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та безпідставними з огляду на наступне. Позивач та відповідач займаються вихованням дітей спільно. В будні дні діти проживають з матір`ю позивачем по справі, за місцем реєстрації та навчання, а у вихідні дні чи коли позивач від`їжджає на тривалий час закордон діти живуть у батька - відповідача по справі або відвідують бабусю (мати відповідача) за винятком днів, коли хтось з членів родини хворіє. Таким чином, твердження позивача щодо того, що вона виховує дітей самостійно, не відповідають дійсності. Відповідач регулярно протягом всього часу, який не перебуває у шлюбі з позивачем, приймає участь в утриманні дітей. За період з 2019 року по 2021 рік включно відповідач перерахував на рахунок позивача суму аліментів у розмірі 101 305,03 грн., що складає 2 814,03 грн. на місяць. Дана сума перевищує третину доходів відповідача та більша, ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Таким чином, твердження позивача щодо нерегулярності та недостатності розміру матеріальної допомоги на утримання дітей є такими, що не відповідають дійсності. Крім щомісячних платежів, відповідач купує дітям одяг, взуття, продукти харчування, сплачує за навчання, організовує спільне дозвілля у вихідні та святкові дні, а також щорічний відпочинок на морі. Наразі він не перебуває в офіційному шлюбі, але 4 роки проживає у фактичних шлюбних відносинах з цивільною дружиною, вони також разом виховують та утримують неповнолітню дочку його цивільної дружини від першого шлюбу ОСОБА_5 , він є главою сім`ї і повинен забезпечувати себе, цивільну дружину та дочку. Для свого непрацездатного батька він є годувальником, оскільки він є пенсіонером по інвалідності, та він як син надає йому матеріальну допомогу. У зв`язку з викладеним у задоволенні позову ОСОБА_1 просив відмовити в повному обсязі та просив дозволити йому продовжити утримувати дітей та сплачувати на їх користь аліменти самостійно, без залучення додаткових органів.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Зазначила, що діти мають добрий стан здоров`я та додаткових витрат на лікування не потребують. Відповідач дійсно сплачує аліменти майже кожного місяця у розмірі від 1 600,00 грн. до 3 000,00 грн.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що має добрий стан здоров`я та додаткових витрат на лікування не потребує. Приймаю участь у виховані та утриманні дітей. Інших дітей не має, Нерухомості у власності не має. Має у власності лише автомобіль. Також допомагає своєму батькові, який є інвалідом.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 02 червня 2006 року. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2017 року по справі № 204/8315/16-ц шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 02 червня 2006 року в Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 291, було розірвано (а.с. 6).

Від подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 06 серпня 2008 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 739 (а.с. 4); дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно 02 липня 2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дніпровському, Солонянському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1097 (а.с. 5). У вказаних свідоцтвах про народження батьками дітей зазначені позивач та відповідач.

Неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_4 проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 позивачем по справі за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання спільних з позивачем дітей, що підтверджується Випискою по картці відповідача, виданою Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (а.с. 36-39), а також Випискою по картці, виданою Акціонерним товариством «Універсал Банк» (а.с. 40-41).

Позивач не заперечувала та визнавала той факт, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дітей, іноді купує речі для дітей та проводить з дітьми час, однак зазначила, що витрати на утримання дітей відповідач несе на власний розсуд, що не може забезпечити потреби дітей на достатньому рівні.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим і індивідуальним.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч.ч. 1-2 ст. 181 СК України).

Отже, Сімейним кодексом України передбачено два види сплати аліментів на утримання дитини: договірний коли батьки досягли згоди щодо порядку та розміру сплати аліментів, та судовий коли такої домовленості між батьками досягнуто не було.

При вирішенні даної справи суд виходить з того, що сам факт звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів є беззаперечним доказом того, що домовленості між батьками дітей щодо розміру аліментів досягнуто не було.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком кожного з батьків.

Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву як на підставу для відмови у задоволенні позову на те, що у вихідні дні та коли позивач від`їжджає за кордон, діти перебувають у нього або у його матері, а також він надає матеріальну допомогу на утримання дітей, купує їм одяг, продукти харчування, сплачує за відпочинок на морі, жодним чином не свідчать про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей, оскільки звернення позивача до суду свідчить про наявність спору між ними, який повинен бути вирішений у судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

інші обставини, що мають істотне значення.

Стан здоров`я відповідача встановлений судом як добрий та не потребуючий додаткових витрат на лікування.

Враховуючи, що відповідач перебуває у працездатному віці та має добрий стан здоров`я, суд вважає, що він спроможний надавати позивачу аліменти на утримання спільних дітей.

Стан здоров`я дітей судом також встановлений як добрий. Відомості про наявність у дітей хронічних або тяжких захворювань відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Неповнолітньому ОСОБА_6 на час розгляду справи судом виповнилось 13 повних років, а неповнолітній ОСОБА_4 11 повних років.

Згідно з Законом України від 02 грудня 2021 року № 1928-IX «Про державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів суд вважає, що справедливим та об`єктивним розміром стягнення аліментів на двох дітей буде 1/3 частина з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

При цьому, відповідачем не доведено, що його батько ОСОБА_2 дійсно перебуває на його матеріальному утриманні і він надає матеріальну допомогу, у зв`язку з чим судом такі твердження відповідача до уваги не беруться. Крім того, у судовому засіданні відповідач визнав той факт, що батько проживає окремо від нього.

Суд також зазначає, що наявність у ОСОБА_7 (з якою як зазначив відповідач він на теперішній час спільно проживає однією сім`єю), неповнолітньої дочки від попереднього шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в даному випадку не впливає на визначення судом розміру аліментів на утримання неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_4 . Допустимих доказів на підтвердження факту сумісного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спільно з відповідачем та перебування на його утриманні, матеріали справи не містять і тому судом до уваги не беруться.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Беручи до уваги викладене та той факт, що кожен з батьків повинен виконувати свій обов`язок з утримання дитини належним чином та у рівній мірі нести витрати на дітей, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи стягнення з 07 грудня 2021 року, тобто з моменту звернення позивача до суду, на користь матері ОСОБА_1 , що на думку суду буде достатнім та справедливим розміром аліментів.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволенні, а позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за позовними вимогами про стягнення аліментів у розмірі 908,00 грн.

На підставі ст.ст. 80, 81, 180, 182, 183, 191 СК України, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 430 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 ), аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 07 грудня 2021 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень, 00 копійок) на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Л. Черкез