Ухвала

31 січня 2022 року

м. Київ

справа № 464/3034/20

провадження № 61-18045ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 3 вересня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Шапіро Ірина В`ячеславівна, про визнання договору дарування недійсним,

ВСТАНОВИВ:

2 листопада 2021 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 3 вересня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 січня 2021 року, повний текст якої складено 5 лютого 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 12 листопада 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Заявнику необхідно було подати до суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України, зазначивши у ній обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України; заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та докази, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Копію ухвали суду від 12 листопада 2021 року ОСОБА_1 отримала 12 січня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

21 січня 2022 року до касаційного суду від ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду від 12 листопада 2021 року надійшла касаційна скарга та заява про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій заявник вказує, що пропустила строк на звернення з касаційною скаргою з огляду на хворобу.Зазначає, що зверталася за медичною допомогою 11 січня 2021 року, 4 лютого 2021 року, 17 лютого 2021 року, 16 квітня 2021 року, 27 квітня 2021 року, 13 серпня 2021 року та 22 вересня 2021 року. Вважає, що вказана обставина може бути підставою для поновлення строку.

Зазначена ОСОБА_1 підстава для поновлення строку на касаційне оскарження є неповажною з огляду на наступне.

У серпні 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 3 вересня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 січня 2021 року.

На виконання вимог статті 33 ЦПК України касаційну скаргу передано судді Верховного Суду Луспенику Д. Д.

Ухвалою Верховного Суду від 9 вересня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 18 жовтня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 3 вересня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 січня 2021 року визнано неподаною та повернено особі, яка її подала.

За таких обставин ОСОБА_1 перед зверненням до суду касаційної інстанції 2 листопада 2021 року вже користувалася своїм правом і подавала касаційну скаргу на судові рішення у справі № 464/3034/20.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Оскаржувана постанова, зареєстрована у Єдиному державному реєстрі судових рішень 9 лютого 2021 року, повний текст опубліковано 10 лютого 2021 року.

Касаційний суд враховує, що заявником не доведено наявності обставин, які б об`єктивно перешкоджали вчасному зверненню з касаційною скаргою на судові рішення.

Слід зазначити, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (стаття 44 ЦПК України).

Учасник судового процесу зобов`язаний з розумним інтервалом часу самостійно цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини зазначив, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 7 липня 1989 року у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, № 11681/85, § 35).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка і Шереметьєв проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34).

Крім того, положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ЦПК України передбачено, що одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи. Зазначене відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки ОСОБА_1 подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням підстав для його поновлення, проте такі підстави визнані касаційним судом неповажними, вказане свідчить про невиконання нею вимог ухвали Верховного Суду від 12 листопада 2021 року, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 3 вересня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 січня 2021 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. М. Ігнатенко

В. А. Стрільчук