Справа № 165/162/22
Провадження № 2/165/311/22
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Нововолинськ

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Василюк А.В., оглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Нововолинського відділу державної виконавчої служби у Володимир-Волинському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту з нерухомого майна, -

встановив:

24 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Нововолинського відділу державної виконавчої служби у Володимир-Волинському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту з нерухомого майна.

З позовної заяви та долучених матеріалів вбачається, що після смерті батька позивач ОСОБА_1 успадкував належну йому частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 і після смерті матері має намір успадкувати належну їй частину нерухомого майна. Однак, звернувшись до нотаріуса він довідався, що старшим державним виконавцем Нововолинського ВДВС на спірну квартиру накладено арешт. Згідно наявної в нього копії постанови від 29 грудня 2011 року арешт накладений при примусовому виконанні виконавчого листа №2-759 від 07 червня 2007 року виданого Нововолинським міським судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів. Тобто боржником у виконавчому провадженні є його померлий батько, а стягувачем мати, яка також померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки арешт позбавляє його права розпорядження цим майном, просить його скасувати.

Частиною першою статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Згідно частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Отже, у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 19, 20 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у п. 1, 2 постанови від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, вимоги сторони виконавчого провадження про звільнення майна з-під арешту розглядається в порядку, передбаченому для розгляду скарг на дії виконавця. Інші особи, які не є учасниками виконавчого провадження та є власниками або володільцями майна, можуть заявити свої вимоги про звільнення майна з-під арешту в порядку позовного провадження.

Встановлено, що батько позивача ОСОБА_2 був боржником у виконавчому провадженні, в рамках якого державним виконавцем в порядку виконання рішення суду було накладено арешт на його майно, а тому законом для боржника встановлений інший порядок захисту його майнових прав як правонаступника сторони виконавчого провадження шляхом оскарження дій, рішень чи бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Зазначений висновок підтверджується позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною у постанові від 24 травня 2021 року у справі №712/12136/18, у якій зазначено, що, установивши, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що він не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Аналогічний за змістом висновок було викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року № 904/51/19, а також постановах Верховного Суду від 19 січня 2022 у справі № 577/4541/20, від 22 квітня 2020 року у справі №544/394/18, від 29 липня 2020 року у справі № 161/3171/19, від 28 жовтня 2020 року у справі № 204/2494/20, від 04 листопада 2020 року у справі №520/7100/19, від 20 січня 2021 року у справі №157/298/19 тощо.

Слід також зазначити, що в даному конкретному випадку між сторонами немає спору про право власності (користування) на майно, на яке накладено арешт і таке право позивача ніким не оспорюється, тобто арешт майна не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби.

За встановлених обставин, ОСОБА_1 не може виступати позивачем у справі та заявлені ним вимоги до відповідача не підлягають розгляду у позовному провадженні, оскільки законом передбачено іншу форму звернення та порядок оскарження дій, бездіяльності та рішень виконавця, а тому, з підстав передбачених п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, слід відмовити у відкритті провадження у справі за вищевказаним позовом.

Керуючись ст.19, ст.186 ЦПК України, -

постановив:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Нововолинського відділу державної виконавчої служби у Володимир-Волинському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту з нерухомого майна, відмовити.

Копію ухвали надіслати позивачу.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення

Суддя підпис А.В. Василюк