Справа № 192/1990/21
Провадження № 2/192/191/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 лютого 2022 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Щербини Н. О.,
за участю секретаря судового засідання - Короти Л. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в розмірі 63 192 гривні 31 копійка, в тому числі суми сплачених витрат на встановлення розміру збитку в сумі 2 627 гривень 44 копійки.
Вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2020 року винуватим у скоєнні ДТП визнаний ОСОБА_1 . На дату скоєння пригоди транспортний засіб «ИЖ-21251», номерний знак НОМЕР_1 не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а заподіяна відповідачем шкода не була відшкодована потерпілій особі. Тому, 11 лютого 2020 року власник пошкодженого автомобіля «DAEWOO LANOS», номерний знак НОМЕР_2 - ОСОБА_3 повідомила МТСБУ про подію та звернулася із заявою про виплату.

Оскільки ОСОБА_1 не застрахував свою цивільно-правову відповідальність відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому Моторне (транспортне) страхове бюро України на підставі наказу від 10 грудня 2020 року виплатило на користь власника автомобіля - ОСОБА_3 на відшкодування спричинених збитків в результаті ДТП - 60 564 гривні 87 копійок, внаслідок чого у них виникло право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, яке просили стягнути з відповідача.

Крім того, позивач також просив стягнути з відповідача суму сплаченого при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 2 270 гривень 00 копійок, 2 627 гривень 44 копійки - вартість послуг щодо встановлення розміру збитку та збір документів.

Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с. 88), у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання згідно якого просить суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 90-92).

Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання (а.с.42), в судове засідання не з`явився, відзив на позов суду не надав.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа у відповідність до ст. 19 ЦПК України є малозначною.

Ухвалою від 15 лютого 2022 року постановлено здійснювати розгляд справи в порядку заочного розгляду.

Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини п`ята та шоста статті 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що згідно вироку Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2020 року ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за те, що 16 січня 2020 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не маючи права керувати транспортними засобами, керував технічно справним автомобілем «ИЖ-21251», номерний знак НОМЕР_1 , із увімкненим ближнім світлом фар. Рухаючись зі швидкістю приблизно 50 км/год по вул. Центральній в с. Тритузне Солонянського району Дніпропетровської області в районі електроопори №8/97, проявляючи крайню неувагу до дорожньої обстановки та її змін, на заокругленні проїзної частини дороги праворуч, відволікся від керування автомобілем, виїхав на зустрічну смугу, де допустив зіткнення з автомобілем «DAEWOO», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку, тим самим не дотримався та порушив вимоги п.п.2.3 (б), 2.9 (а), 10.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої пасажир автомобіля «DAEWOO» - ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітини, перелому 3-4-5-6 ребер праворуч, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, так як термін зростання кісткової тканини складає понад 21 добу (а.с.56-59).

Таким чином вироком суду, який не був оскаржений в апеляційному порядку та набрав законної сили 18 вересня 2020 року, було встановлено вину ОСОБА_1 у скоєнні ДТП 16 січня 2020 року.

Під час розгляду справи було встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ИЖ-21251», номерний знак НОМЕР_1 , а також особи, яка керувала вказаним транспортним засобом в момент ДТП не була застрахована (а.с.85).

В той же час цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «DAEWOO», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 була застрахована згідно полісу №АО 2656965 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів СК «Євроінс Україна» зі строком дії з 11 грудня 2019 року по 10 грудня 2020 року (а.с.60).

Згідно Висновку експертного дослідження авто товарознавця № 84/20А з визначення матеріальної шкоди заподіяної власнику КТС від 04 квітня 2020 року (а.с.64-70) розмір збитків, заподіяних автомобілю «DAEWOO», номерний знак НОМЕР_2 в результаті ДТП становить 96 650 гривень 00 копійок.

11 лютого 2020 року ОСОБА_3 , як власник пошкодженого транспортного засобу, звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про ДТП відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.60), та із заявою про виплату спричиненої пошкодженням автомобіля шкоди відповідно до ст.35, пп. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.62), оскільки власник та водій автомобіля «ИЖ-21251», номерний знак НОМЕР_1 не мали полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно наказу № 66401 від 09 грудня 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України платіжним дорученням № 2545634 від 11 грудня 2020 року перерахувало на рахунок ОСОБА_3 , як власнику пошкодженого в результаті ДТП автомобіля, 60 564 гривні 87 копійок на відшкодування заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди шкоди (а.с.79-80), про що в письмовій формі було повідомлено відповідача та запропоновано компенсувати Моторному (транспортному) страховому бюро України понесені ним витрати (а.с.84).

Суд вважає, що спірні правовідносини регулюються ст. ст. 1166, 1187,1188 ЦК України відповідно до яких, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

З системного аналізу наведених норм права можна зробити висновок, що обов`язок такого відшкодування покладається на особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Вказані положення ЦК України кореспондуються з п.11 постанови ВССУ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», згідно яких з винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов`язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах.

Оскільки ОСОБА_1 було визнано винуватим у скоєнні ДТП, тому саме він повинен відповідати за завдану шкоду.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У судовому засіданні було встановлено, що наказ № 66401 від 09 грудня 2020 року було прийнято на підставі довідки № 1 від 09 грудня 2020 року (а.с.79 зворот), згідно якої відповідальність водія автомобіля «ИЖ-21251», номерний знак НОМЕР_1 застрахована не була, що також підтверджується відповіддю від НПУ (а.с.8-9,85).

Згідно п.38.2. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та положень ч.1 ст.1191 ЦК України, Моторне (транспортне) страхове бюро України після виплати страхового відшкодування шкоди, завданої іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, а відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У зв`язку зі сплатою страхового відшкодування власнику пошкодженого майна, а також у зв`язку з понесеними фактичними затратами на послуги оцінювача, до позивача, який здійснив ці виплати, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, на відшкодування виплаченого страхового відшкодування.

Оскільки винною особою в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди постановою суду визнано саме відповідача ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «ИЖ-21251», номерний знак НОМЕР_1 не застрахувавши свою цивільно-правову відповідальність відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то вказане свідчить про те, що до позивача переходить право вимоги в порядку регресу на відшкодування сплаченого страхового відшкодування в розмірі 60 564 гривні 87 копійок та витрат на послуги оцінювача в сумі 2 627 гривень 44 копійки (а.с.81-83), оскільки Законом передбачено право зворотної вимоги (регресу) саме в межах фактичних затрат, а не лише в межах здійсненого страхового відшкодування, які в добровільному порядку на пропозицію позивача відшкодовані не були.

Тому, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є законними і підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача в порядку регресу підлягає стягненню сума виплаченого страхового відшкодування та витрати на послуги оцінювача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по справі, відповідно до ст. 141 КПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, ЄДРЮОФОПГФ - 21647131) в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 60 564 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят чотири) гривні 87 копійок та витрати на визначення розміру шкоди в сумі 2 627 (дві тисячі шістсот двадцять сім) гривень 44 копійки, а всього 63 192 (шістдесят три тисячі сто дев`яносто дві) гривні 31 копійка.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, ЄДРЮОФОПГФ - 21647131) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складене 15 лютого 2022 року.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина