Справа № 461/936/22
Провадження № 6/461/28/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2022 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Романюк В.Ф.

з участю:

секретаря судового засідання Цюпака В.І.

приватного виконавця Пиць А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про примусове проникнення до житла та іншого володіння боржника, -

в с т а н о в и в:

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. звернувся до суду з поданням, в якому просить надати дозвіл здійснити примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , місце знаходження: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , з метою огляду майна боржника.

В обґрунтування внесеного подання покликається на те, що на його виконанні перебуває виконавче провадження №65000119 з примусового виконання виконавчого листа № 1304/4352/12 від 04.12.2015 року виданого Галицький районний суд м. Львова про звернення стягнення на квартиру, загальною площею 77,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_1 , шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах, в межах процедури виконавчого провадження, за ціною встановленою в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог ПАТ «ВіЕс Банк» за Кредитним договором № KF52057 від 08 вересня 2008 року в розмірі 154037,10 (Сто п`ятдесят чотири тисячі тридцять сім доларів США, 10 центів) дол. США, що за курсом НБУ станом на «10» травня 2012 р. (курс 2 дол. США =7,9889 грн.), що становить 1230586,99 (Один мільйон двісті тридцять п`ятсот вісімдесят шість гривень 99 коп.).

31.03.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65000119, скеровано боржнику для виконання, стягувану до відома.

31.03.2021 р. приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника квартиру, за адресою АДРЕСА_1 .

31.08.2021 р. приватним виконавцем скеровано вимогу надати інформацію (ПІП, дата народження) про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Галицької районної адміністрації за адресою АДРЕСА_1 . зареєстрована одна особа ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12.11.2021 р. приватним виконавцем винесено постанову про опис мана боржника квартиру, загальна площа (кв.м): 77.3, житлова площа (кв.м): 54.8, технічний опис майна: квартира складається з двох житлових кімнат та кухні, місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

10.11.2021 р. приватним виконавцем скеровано на адресу боржника вимогу 12.11.2021 року о 16:00 год. надати доступ для огляду до майна боржника, а саме: АДРЕСА_1 .

21.12.2021 р. приватним виконавцем, з метою провести та визначити в процесі примусового виконання рішення суду вартість майна боржника: квартира, реєстраційний номер 24329020, місцезнаходження: АДРЕСА_1 Загальна площа (кв.м): 77.3, Житлова площа (кв.м): 54.8, квартира складається з двох житлових кімнат та кухні, винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

21.12.2021 р. на адресу приватного виконавця надійшла заява ОСОБА_1 з проханням надіслати на адресу АДРЕСА_1 , копії матеріалів виконавчого провадження №65000116.

23.12.2021 р. приватним виконавцем скеровано на адресу АДРЕСА_1 відповідь на заяву та копії матеріалів ВП №65000116.

14.01.2022 р. приватним виконавцем скеровано вимогу боржнику - 18.01.2022 р. у період з 09.00 по 18.00 забезпечити доступ до квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

14.01.2022 р. приватним виконавцем скеровано вимогу боржнику - 20.01.2022 р. у період з 09.00 по 18.00 забезпечити доступ до квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно даних актів приватного виконавця від 12.11.2021р. та від 20.01.2022 р., складених за результатами виходів приватного виконавця 12.11.2021 р. та 20.01.2022 р. приватним виконавцем здійснено виходи за адресою АДРЕСА_1 з метою огляду майна боржника квартири за адресою АДРЕСА_1 . Проте, двері не відчинили, боржника не виявлено, огляд внутрішнього стану оздоблення квартири не проведено. Проводилася фото та відеофіксація.

01.02.2022 р. на адресу приватного виконавця надійшла заява (повторно), з проханням надіслати копію матеріалів виконавчого провадження №65000116, в т.ч. усі документи, на підставі яких дане провадження відкрито.

Приватним виконавцем повторно скеровано на адресу АДРЕСА_1 копію всіх матеріалів ВП №65000116, що підтверджується трекінгом відправлення,а саме: 982.

У судовому засіданні приватний виконавець Пиць А.А. подання підтримав, з підстав викладених у ньому. Просив суд подання задоволити.

Заінтересовані особи на розгляд справи не викликались, відповідно до ч.2 ст.439 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення приватного виконавця Пиць А.А., дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до такого висновку.

Суд встановив, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. перебуває виконавче провадження №65000119 з примусового виконання виконавчого листа № 1304/4352/12 від 04.12.2015 року виданого Галицький районний суд м. Львова про звернення стягнення на квартиру, загальною площею 77,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах, в межах процедури виконавчого провадження, за ціною встановленою в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог ПАТ «ВіЕс Банк» за Кредитним договором № KF52057 від 08 вересня 2008 року в розмірі 154037,10 (Сто п`ятдесят чотири тисячі тридцять сім доларів США, 10 центів) дол. США, що за курсом НБУ станом на «10» травня 2012 р. (курс 2 дол. США =7,9889 грн.), що становить 1230586,99 (Один мільйон двісті тридцять п`ятсот вісімдесят шість гривень 99 коп.).

31.03.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65000119, скеровано боржнику для виконання, стягувану до відома.

Приватним виконавцем вчинено ряд виконавчих дій, спрямованих на примусове виконання вищевказаного рішення суду, в тому числі скеровано вимогу боржниці надати йому доступ до квартири та нежитлового приміщенням з метою огляду майна боржника, виявлення майна, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Проте, доступу для огляду зазначених приміщень боржницею не надано, про що приватним виконавцем складено відповідні акти:12.11.2021 р. та 20.01. 2022 р..

Згідно ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець при здійсненні виконавчого провадження має певні права, в тому числі, за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Суд зазначає, що недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст.30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції прозахистправ людиниі основоположнихсвобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч.1 ст.9Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.12 Загальної декларації прав людини 1948 року,ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, якою встановлено межі застосування обмежень прав, обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайньою мірою з усіх заходів, що можуть бути застосовані для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо державним виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи. Подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи можливе за умови відмови боржника від добровільного допуску державного виконавця.

Також статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У рішенні Європейського суду "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року визначено що за змістом пункт 1 статті 6 Конвенції та згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях національних судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються і орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

Аналіз положень Закону України "Про виконавче провадження" та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому, питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника у вільному доступі державного чи приватного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Згідно ст. 29 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»,оцінювачі мають право: доступу до майна, яке оцінюється, документації та іншої інформації, яка є необхідною або має суттєве значення для оцінки.

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що подання слід задовольнити, оскільки приватним виконавцем вжито усіх можливих заходів до виконання рішення суду, однак боржник ухиляється від виконання такого, в тому числі не допускає приватного виконавця та експерта до квартири для проведення огляду майна боржника з метою виготовлення звіту про оцінку майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11-13, 258- 260, 263, 439 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження, суд,-

п о с т а н о в и в:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про примусове проникнення до житла боржника, - задовольнити.

Надати приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Пиць Андрію Андрійовичу дозвіл здійснити примусове проникнення до житла ОСОБА_1 , а саме квартири, місцезнаходження,якої АДРЕСА_1 , для проведення огляду за участю суб`єкта оціночної діяльності м. Львова.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 11 лютого 2022 року.

Суддя В.Ф. Романюк