Провадження №2-о/428/48/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року Сєвєродонецький міський суд

Луганської області в складі :

судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На час смерті ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно мешкав із заявницею. У зв`язку із проведенням антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, подружжя ОСОБА_3 виїхало на територію, що контролюється українською владою, де зареєструвалися як внутрішньо переміщені особи, зокрема, заявниця за адресою: АДРЕСА_2 , а її чоловік за адресою: АДРЕСА_3 . Проте, фактично подружжя мешкало за адресою: АДРЕСА_3 . Заявниця та її чоловік періодично виїжджали до місця своєї реєстрації та до місця реєстрації заявниці, як внутрішньо переміщеної особи. Заявниця отримує незначну пенсію, а її померлий чоловік отримував пенсію, яка значно перевищувала пенсію останньої, що дозволяло ОСОБА_1 задовольняти свої життєві потреби. Пенсія ОСОБА_4 була постійним і основним джерелом засобів до існування заявниці, а тому вона фактично перебувала на утриманні свого чоловіка, а у зв`язку з його смертю втратила джерело засобів існування. Після смерті чоловіка, заявниця звернулася до заінтересованої особи із заявою про перехід на його пенсію, у зв`язку із втратою годувальника. Проте, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області ОСОБА_1 було відмовлено. Тому, ОСОБА_1 звернулася із заявою до суду та просить встановити факт перебування на утриманні померлого годувальника, свого чоловіка ОСОБА_2 .

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області надала до суду відзив, в якому заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки сам по собі факт отримання заявницею доходу (пенсії) у розмірі, меншому від розміру пенсії померлого чоловіка, не може бути підставою для задоволення заявлених вимог. Вказані обставини не дають підстав для того, щоб вважати її такою, що перебувала на утриманні померлого чоловіка. Заявниця перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію. Вважає, що жодних доказів потреби матеріальної допомоги від чоловіка, а також доказів фактичного розподілу коштів подружжя за час шлюбу заявник не надала.

Учасники справи до судового засідання не з`явилися. Від заявниці ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Просила заяву задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 03.09.2020 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 30.07.1980р., прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_3 . Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Ц-Міським РВ Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Ц-Міським РВ Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . З копії довідки від 26.11.2014р. №919006944 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи видно, що ОСОБА_1 має фактичне місце проживання/перебування за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до копії довідки від 13.11.2014р. № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, ОСОБА_2 перемістився з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_3 . Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 10.06.2021 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Єнакієве Донецької області. З копії довідки про спільне проживання громадян на день смерті одного з них №8812 від 09.11.2021р., виданої адміністратором ЦНАП виконавчого комітету Покровської селищної ради встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали разом без реєстрації та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_3 . Відповідно до копії листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 23.09.2021 року, заявнику повідомлено, що для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника необхідно подати заяву встановленого зразка та документи згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника, видані згідно із вимогами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»). У разі неможливості надати документи, визначені Порядком, факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться, зокрема чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, якщо вони одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до ч.3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Заявницею ОСОБА_1 не надано достатніх та допустимих доказів на підтвердження факту перебування на утриманні померлого чоловіка.

Так, ОСОБА_1 не надано жодного доказу на підтвердження факту отримання чоловіком будь-яких доходів та їх розміру; не надано жодного доказу на підтвердження того, що допомога від чоловіка була основним постійним джерелом засобів до її існування.

Суд відзначає, що оскільки встановлення факту перебування на утриманні для заявниці є необхідним для отримання пенсії за втратою годувальника, доказуванню підлягає не лише факт сумісного проживання на час смерті, а і факт перебування на утриманні померлого та потреба у матеріальній допомозі. Сам по собі факт проживання за однією адресою із померлим не може свідчити про перебування на його утриманні.

Факт отримання від померлого чоловіка допомоги, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, заявницею не доведено.

З матеріалів справи не встановлено, що основним джерелом доходу ОСОБА_1 була пенсія її чоловіка.

Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення..

У відповідності до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд наголошує на тому, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, тому подання ОСОБА_1 доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Докази, які заявник повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення заявлених вимог чи відмови у задоволенні, повинні бути виключно належними та допустимими.

Таким чином, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки заявницею не доведено належними та допустимими доказами її перебування на утриманні чоловіка, тому у задоволені заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 43-44, 47-49, 247, 258-259, 263-265, 268, 293, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд -

вирішив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 ) про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, 9) відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя І. О. Юзефович