Справа № 595/133/22
Провадження № 2-о/595/11/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2022 місто Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Созанської Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Ковалівського Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , встановити заходи тимчасового обмеження прав та покласти на ОСОБА_2 строком на шість місяців обов`язки, а саме: заборонити наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що з травня 2019 року вона з ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 . За час спільного проживання ОСОБА_3 постійно підіймав на неї руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав їй тілесних ушкоджень, також часто бив дітей, тому вона декілька разів викликала поліцію. 10 грудня 2021 року заявник разом з малолітніми дітьми ОСОБА_4 , 2015 року народження, та ОСОБА_5 , 2016 року народження, покинула місце проживання та була змушена переховуватися. Однак ОСОБА_2 не залишає її у спокої, телефонує до знайомих та погрожує фізичною розправою. На теперішній час заявник з дітьми перебуває в благодійній організації в безпечному місці, однак відчуває страх за себе, своїх дітей, оскільки не знає, що очікувати від ОСОБА_2 .

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилась, однак подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа маже розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

За таких обставин, суд визнав за можливе розглядати заяву за відсутності заявника ОСОБА_1 та заінтересованої особи ОСОБА_2 на підставі доказів, наявних у матеріалах справи.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини і, перш за все, прав жінок. При здійсненні насильства у сім`ї відбувається порушення прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства.

Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини у вказаній сфері, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року №2229-VIII (далі - Закон). Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Частиною першою статті 1 Закону передбачено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.

Положеннями ст. 21 Закону передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Враховуючи положення Закону, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функції і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є колишнім співмешканцем ОСОБА_1 , з 10 грудня 2021 року вони разом не проживають.

З повідомлення ВП № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області № 13206/103/04-2021 від 15 грудня 2021 року, надісланогослужбі у справах дітей Бучацької міської ради, слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька с. Освіці Чортківського району, зверталася до відділення поліції з приводу вчинення 07 грудня 2021 року та 09 грудня 2021 року її співмешканцем ОСОБА_2 домашнього насильства психологічного та фізичного характеру в присутності малолітніх дітей ОСОБА_4 , 2015 р.н. та ОСОБА_5 , 2016 р.н.

Зі змісту заяви про видачу обмежувального припису вбачається, що ОСОБА_2 чинить психологічний тиск на ОСОБА_1 , в тому числі і на її дітей, вона відчуває страх за себе та дітей, які потребують захисту, з приводу конфліктів ОСОБА_2 ОСОБА_1 неодноразово зверталася із заявами до ВП № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області.

Згідно інформації № 1606/103/01-2022 від 09 лютого 2022 року, наданої начальником ВП № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області на виконання ухвали суду від 01 лютого 2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька с. Осівці Чортківського району неодноразово зверталась до поліції з приводу вчинення відносно неї з боку співжителя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 домашнього насильства, а саме:

- 09 грудня 2021 року о 22:39 надійшло повідомлення гр. ОСОБА_1 , про те, що чоловік в стані алкогольного сп`яніння вчиняє домашнє насильство, а саме б`є дітей, потрібна екстрена медична допомога. По даному факту внесено відомості до ЄРДР за ст. 125 ч.1 КК України;

- 10 грудня 2021 року о 12:24 від ОСОБА_1 поступила заява про притягнення співмешканця ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності, котрий 09 грудня 2021 року приблизно о 19 год вчинив домашнє насильство в присутності малолітніх дітей. На ОСОБА_6 складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

- 10 грудня 2021 року о 12:33 із письмовою заявою звернулась ОСОБА_1 про притягнення до відповідальності співмешканця ОСОБА_6 , котрий 09 грудня 2021 року о 23 год 30 хв за місцем проживання, будучи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство, а саме вдарив їхніх спільних малолітніх дітей 2015 року народження та 2016 року народження. На ОСОБА_6 складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство щодо ОСОБА_1 , є високим вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи.

У той же час згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявника ОСОБА_1 , а тому заяву слід задовольнити та видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема встановлених п. п. 4, 5, 6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», керуючись ст. ст. 19, 76-77, 81, 259, 263-265, 268, 350-1, 350-5, 350-6 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального приписузадовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 .

Встановити захід тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покласти на нього обов`язки на строк шість місяців, а саме:

- заборонити наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 ;

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважений підрозділ органу Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районну державну адміністрацію та виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у містах ради за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: смт. Смига Дубенського району Рівненської області.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Л. І. Созанська