Постанова

Іменем України

08 лютого 2022 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/988/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О.В., Кравець В.А.,

при секретарі Ратушному А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Тетіївського районного підприємства по будівництву "Райагробуд"

на додаткове рішення Тетіївського районного суду Київської області

від 07 жовтня 2021 року

в складі судді Мандзюка С.В.

у справі №940/1521/20 Тетіївського районного суду Київської області

за заявою представника ОСОБА_1 - Вдовиченка Андрія Вікторовича про ухвалення додаткового рішення

у цивільній справі за позовом Тетіївського районного підприємства по будівництву "Райагробуд"

до ОСОБА_1

про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпорядження майном,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 14 вересня 2021 року відмовлено в задоволенні позову Тетіївського районного підприємства по будівництву "Райагробуд" до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпорядження майном.

19 вересня 2021 року представник відповідача - Вдовиченко А.В. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, а саме в частині розподілу судових витрат.

В обґрунтування заяви представник відповідача - Вдовиченко А.В. зазначив, що під час розгляду даної справи він поніс витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту на загальну суму 640,00 грн. Також зазначив, що у зв`язку з розглядом даної справи у відповідності до вимог ч. 2 ст. 138 ЦПК України, йому передбачена компенсація за відрив від звичайних занять на загальну суму 169,49 грн. Загальна сума витрат становить 809,49 грн.

07 жовтня Тетіївським районним судом Київської області ухвалено додаткове рішення, яким задоволено заяву представника відповідача - Вдовиченка А.В. про ухвалення додаткового рішення та стягнуто з Тетіївського районного підприємства по будівництву "Райагробуд" на користь Вдовиченка А.В. понесені судові витрати у розмірі 809 грн 49 коп.

Не погоджуючись з вказаним додатковим рішенням суду, позивач подав до суду апеляційну скаргу, в якій посилався на те, що додаткове рішення ухвалено з порушенням судом норм процесуального права, є незаконним та необґрунтованим, без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення процесуального питання.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 270 ЦПК України не повідомляв позивача про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення.

Суд порушив норми процесуального права та незважаючи на те, що у відповідності до вимог закону справа не є малозначною, допустив до участі у справі представника відповідача Вдовиченка А.В., який не є адвокатом.

Зауважив, що судові витрати, які стягнуті судом понесені саме Вдовиченко А.В. , який не мав повноважень здійснювати в суді представництво інтересів відповідача.

За вказаних обставин просив скасувати додаткове рішення Тетіївського районного суду Київської області від 07.10.2021 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви.

Позивач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив.

Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання та їхніх представників.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підтвердження витрат, пов`язаних з явкою до суду, представник відповідача - Вдовиченко А.В. надав квитки за проїзд у напрямку Біла Церква-Тетіїв, Тетіїв-Біла Церква та детальний розрахунок суми компенсації за відрив від звичайних занять.

Задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що представником Вдовиченком А.В. надано докази понесених судових витрат.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Законодавцем визначено, що порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується виключно ЦПК України.

В частинах 1 та 2 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також законодавцем визначено, що згідно з ч. 1 ст. 138 ЦПК України, витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

В частині 2 статті 138 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять.

Отже, законодавець визначає, що понесені представником сторони витрати, пов`язані з явкою до суду, сплачуються іншою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Частиною 4 статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

З матеріалів справи вбачається, що нотаріально посвідченою довіреністю від 05.04.2021 ОСОБА_1 уповноважив Вдовиченка А.В. бути його представником у судах всіх інстанцій (том 1, а.с. 128).

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, які підтверджують повноваження представника відповідача - Вдовиченка А,В., як адвоката, що узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 60 ЦПК України, а саме не надано свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю.

При цьому, слід враховувати, що дана справа не належить до категорії малозначних справ.

Так, згідно ухвали суду першої інстанції від 12.01.2021 про відкриття провадження справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. В матеріалах справи відсутні відомості, що дана справа визнана судом першої інстанції малозначною.

Більше того, у цій справі позивач заявив вимоги немайнового характеру, у зв`язку з чим у ній неможливо визначити ціну позову, а тому справа не належить до категорії малозначних на підставі пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України, та не визнана судом малозначною відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України (постанови Верховного Суду від 01.03.2021 у справі №922/3711/18 та від 11.07.2019 у справі №583/783/18).

Ураховуючи наведені обставини та положення закону, колегія суддів вважає, що Вдовиченко А.В. є неналежним представником відповідача.

Таким чином, знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права та допустив до участі у справі неповноважного представника відповідача - Вдовиченка А.В.

Оскільки Вдовиченко А.В. є неповноважним представником, то відсутні правові підстави покладення на позивача витрат, понесених таким представником, у зв`язку з явкою до суду.

Проте, ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції вищевказаного не врахував та як наслідок дійшов помилкового висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заяви та стягнення із позивача на користь представника відповідача витрат, пов`язаних з явкою до суду.

Враховуючи, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права та неповно з`ясував обставини справи, то у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України, додаткове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Тетіївського районного підприємства по будівництву "Райагробуд" - задовольнити.

Додаткове рішення Тетіївського районного суду Київської області від 07 жовтня 2021 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - Вдовиченка Андрія Вікторовича про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді О.В. Желепа

В.А. Кравець