№ провадження 2/646/1131/2022
Справа № 646/691/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2022 року м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Теслікова І.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Приватного виконавця Амельченка Віталія Петровича (61001, м.Харків, м-н Захисників України, 7/8), Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича ( АДРЕСА_2 ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група ЛЕКС» (01032, м.Київ, вул.Льва Толстого, 33, офіс 75) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

При цьому позивачем заявлено дві вимоги, перша вимога визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №390, виданий 13 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександроовичем.

Згідно положень ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких проводиться за правилами іншого судочинства.

Отже, вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, коли боржник фізична особа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Крім того, позивачем заявлено другу вимогу - скасування постанови приватного виконавця Амельченка Віталія Петровича від 24 січня 2022 року про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого напису №390, виданого 13 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Розділом VII глави 3 ЦПК України, передбачено право сторони виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Дані висновки суду узгоджуються з правовою позицією Великої палати Верховного суду викладеною у постанові від 02.10.2019 у справі №346/79/17 в якій зазначено, що частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII передбачено перелік виконавчих документів, на підставі яких рішення підлягають примусовому виконанню. Серед них є виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках, зокрема, на підставі судових рішень, а також виконавчі написи нотаріусів (пункти 1 і 3 зазначеної частини).

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби на час звернення зі скаргою до суду був урегульований у статті 74 Закону № 1404-VIII.

Відповідно до частини першої вказаної статті рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина друга статті 74 Закону № 1404-VIII).

Тобто, юрисдикція спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби залежить від типу виконавчого документа, на підставі якого було відкрите виконавче провадження, а також суб`єктів їх видання.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинених під час виконання судового рішення, ухваленого у цивільній справі, був визначений у розділі VIIЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

ЦПК України у вказаній редакції передбачав, що скарги сторони виконавчого провадження щодо виконання судових рішень, ухвалених за правилами цивільного судочинства, підлягають розгляду судом, який розглянув відповідну справу у першій інстанції, тобто тим судом, що видав виконавчий документ.

ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, визначив порядок реалізації судового контролю за виконанням судових рішень у статтях 447-453 розділу VII.

Відповідно до частини першої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України у редакції, чинній на час розгляду справи в судах попередніх інстанцій, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Аналогічний за змістом припис закріплений у частині першій статті 287 КАС України у редакції, чинній на час розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду.

Отже, за правилами адміністративного судочинства мали оскаржуватися рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинені під час виконання ухвалених в адміністративній справі судових рішень, а також виконавчих документів, виданих іншими, ніж суд, органами та посадовими особами, оскільки закон не встановлює для такого оскарження іншого порядку судового оскарження.

Таким чином, позивачем об`єднано в одне провадження вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що належить розглядати за правилами цивільного судочинства, та позовні вимоги щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого напису, що підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

У відповідності з ч. 4 ст. 188 ЦПК України, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з п.2 ч.4 ст.185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Приймаючи таке рішення, суд виходить і з того, що у відповідності до практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватися, зокрема, для дотримання правил судової процедури і це не є порушення права на справедливий суд (рішення «Станков проти Болгарії» від 12.07.2007 року).

Виходячи з вищевикладеного, заява підлягає поверненню позивачу із роз`ясненням йому права звернутись до суду з позовною вимогою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в порядку цивільного судочинства та з вимогою про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.185, 188ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного виконавця Амельченка Віталія Петровича, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група ЛЕКС» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження- повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу що, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 15 денний строк з дня отримання її копії.

Суддя Теслікова І.І.