Провадження №2/523/259/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Кащавцевої А.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами в яких просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником вказаної вище квартири. Втім, на житловій площі зареєстрована колишня його дружина, яка виїхала з квартири та не проживає в ній більше одного року. Як стверджує позивач в квартирі відсутні речі належні відповідачці та він не перешкоджає останній у проживанні. На теперішній час реєстрація відповідачки в квартирі порушує його право власності. Посилаючись на ст. 405 ЦК України позивач просить задовольнити його позовні вимоги.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі та пояснила, що вона дійсно 11.10.2020р. виїхала з квартири разом з дітьми та на теперішній час проживає в АДРЕСА_2 .

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 27 вересня 2010р., виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради, є власником в квартири АДРЕСА_1 .

З 04.06.2014р. ОСОБА_1 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 09.07.2020р. (справа №523/19126/19) був розірваний.

З представленої Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради довідки (відомості №Л3-209229-ф/л) від 02.10.2020р. на житловій площі в спірній квартирі, крім ОСОБА_1 , з 04.10.2014р. зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , 1989 року народження. Тобто, ОСОБА_2 , як дружина ОСОБА_1 , зареєструвавши своє місце проживання на вказаній вище житловій площі, правомірно набула право її користування, як член сім`ї власника квартири.

Крім визнання ОСОБА_2 факту її не проживання в спірній квартирі з 11.10.2020р., відсутності належних їй речей в квартирі, таке також підтверджується представленими актами від 11.10.2020р., 16.03.2021р., 05.11.2021р., складених та підписаних сусідами позивача, підписи яких були посвідчені головою ОСББ «Топольок-2»; листом відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області від 17.09.2021р. з якого убачається, що у період з 2020р. по день видачі листа до поліції не надходило заяв та повідомлень щодо перешкоджань у користуванні спірною квартирою.

Під час розгляду справи судом не встановлено будь-яких перешкод в проживанні відповідачки в спірній квартирі.

Правовідносини, які виникли між сторонами по справі, регулюються Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України.

Так, відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України, члени сім`ї власника квартири, які проживають разом з ним в квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди користування цим приміщенням. Частина 4 цієї же статті вказує, що припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до статті 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням не інакше як на підставі і в порядку, визначеному законом. Право громадянина на житло нерушиме та гарантовано статтею 47 Конституції України.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, враховуючи доведеність з боку позивача того факту, що відповідач по справі понад один рік не проживає на спірній житловій площі без поважних на те причин, з урахуванням визнання відповідачкою позовних вимог, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування спірним житлом.

Згідно ст.ст. 141,142 ЦПК України в зв`язку з визнанням відповідачкою позовних вимог під час проведення підготовчого судового засідання, з неї слід стягнути на користь позивача 50 відсотків сплаченого судового збору, в розмірі 454,00грн., інші 50 відсотків підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 12,13,76,141,259,263-265,268,279 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 454,00грн. Інший розмір судових витрат у вигляді судового збору в сумі 454,00грн. повернути позивачу з державного бюджету.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн: НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_3 , проживає: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційний суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 08 лютого 2022р.

Суддя