Номер провадження № 2/243/640/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.

за участю

секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов`янська цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, -

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У грудні 2021 року позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву № б/н від 13.08.2016 року, відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте, відповідач належним чином не виконувала зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 11.11.2021 року у сумі 12 801 грн. 64 коп., що складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 8 111 грн. 32 коп., заборгованості за відсотками в сумі 4 690 грн. 32 коп.

У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

У судове засідання представник позивача Шкапенко О.В., який діє на підставі довіреності № 22951320-К-Н-О від 01.04.2020 року (а.с.34), не з`явився, справу просив розглянути за своєї відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав (а.с.33).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Процесуальні дії за провадженням не проводились.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_1 звернувся до відповідача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву № б/н від 13.08.2016 року, відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Також, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" (а.с.8-13).

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 13.08.2016 року за відповідачем станом на 11.11.2021 року у сумі 12 801 грн. 64 коп., що складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 8 111 грн. 32 коп., заборгованості за відсотками в сумі 4 690 грн. 32 коп. (а.с.5-7).

V. Оцінка Суду.

Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.

Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідність до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Крім того, відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а також те, що визнання позову є не добровільним чи є умовним.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості у розмірі 12 801 грн. 64 коп., що складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 8 111 грн. 32 коп., заборгованості за відсотками в сумі 4 690 грн. 32 коп.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму судових витрат, а саме судового збору у розмірі 2 270 грн. 00 коп. (а.с. 21).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк", що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Батумська, 11, рахунок № НОМЕР_2 , , МФО №307770, суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 13.08.2016 року, станом на 11.11.2021 року у розмірі 12 801 грн. 64 коп., що складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 8 111 грн. 32 коп., заборгованості за відсотками в сумі 4 690 грн. 32 коп., а також судовий збір в сумі 2 270 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 розділу XII "Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їй пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Л.Є. Мірошниченко