Справа № 515/120/22
Провадження № 2/515/385/22
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

14 лютого 2022 року Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Тимошенко С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання договору про поділ спадкового майна недійсним. В позові ОСОБА_1 просить забезпечити позов шляхом накла- дення арешту на земельну ділянку площею 4,5839 га, цільове призначення якої для ведення то- варного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0687, яка на- лежить ОСОБА_2 , та на земельну ділянку площею 4,5837 га, для ведення товарного сільсь- когосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:1874, яка належить ОСОБА_3 .

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, суддя дійшов висновку, що заява задово- ленню не підлягає з наступних підстав.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити перед- бачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звер- нувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, пот- рібні для забезпечення позову.

Як зазначено у п.4 постанови Пленуму ВСУ України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику зас- тосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, нада- них позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рі- шення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи те, що зазначеним забезпеченням позову можуть зачіпатися інтереси та бути пору- шеними права інших сторонніх для даної справи осіб, заявником не вказано на реальну небезпеку, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або навіть немож- ливості у майбутньому виконати рішення суду, суд вважає заяву позивача про забезпечення позо- ву передчасною та такою, що задоволенню не підлягає.

Згідно ч.6 ст.153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі викладленого, керуючись ст.150, 153, 258-261, 353 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Тимошенко С.В.