Справа № 756/3902/21
Провадження № 2/756/3753/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року місто Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Ткач М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Тагієва Р.Д.,

представника позивача ОСОБА_1 - Іванова-Штундер Х.О. ,

представника ОСОБА_3 - Усатенко В.Ю. ,

представника третьої особи - Лахно О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСББ «Маршала Тимошенка, 13-А, про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСББ «Маршала Тимошенка, 13-А, про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири.

Ухвалою суду від 26 березня 2021 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17 червня 2021 року підготовче провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСББ «Маршала Тимошенка, 13-А, про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири закрито та призначено справу до розгляду по суті.

09.02.2022 на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Іванової-Штундер Х.О. надійшли письмові пояснення та клопотання про приєднання доказів.

10.02.2022 на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Усатенко В.Ю. клопотання про долучення доказів.

10.02.2022 до суду від представника третьої особи - ОСББ «Маршала Тимошенка, 13-А - адвоката Лахно О.О. надійшли письмові пояснення та клопотання про долучення доказів.

У судовому засіданні розглядалося клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Іванової-Штундер Х.О. у частині долучення доказів. Обгрунтовуючи клопотання, представником позивача зазначено, що в судовому засіданні представником відповідача було поставлено під сумнів факт затоплення квартири позивачів, у зв`язку із цим для спростування позиції відповідача та його представника подано пояснення та додані докази, при цьому, представник позивача просила поновити строк для подачі доказів.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Іванова-Штундер Х.О. підтримала клопотання з підстав, викладених у клопотанні.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд в задоволенні клопотання відмовити.

Представник третьої особи не заперечив проти клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Іванової-Штундер Х.О.

У судовому засіданні також було розглянуто клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Усатенко В.Ю. про долучення до матеріалів судової справи копії акту від 06.01.2021 та клопотання представника третьої особи - ОСББ «Маршала Тимошенка, 13-А - адвоката Лахно О.О. в частині долучення доказів.

Представник відповідача у судовому засіданні просив суд задовольнити подане ним клопотання та не заперечував щодо долучення доказів представника третьої особи.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Іванова-Штундер Х.О. у судовому засіданні заперечила щодо клопотання представника відповідача, та не заперечила щодо клопотання представника третьої особи.

Представник третьої особи у судовому засіданні не заперечив проти клопотання представника відповідача.

Дослідивши клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Іванової-Штундер Х.О. у частині долучення доказів, заслухавши доводи та заперечення представників сторін щодо заявленого клопотання, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи і які встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до положень ч.2 ст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч.4 ст.83 ЦПК України).

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (ч.5 ст.83 ЦПК України).

Згідно ч.8 ст.83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними (ч.9 ст.83 ЦПК України).

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ч.1 ст.120 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судом встановлено, що вищезазначене клопотання подано представником позивача на стадії судового розгляду справи по суті.

Аналіз змісту наведеної норми дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача подати до суду певний процесуальний документ у встановлений законом строк. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Суд вважає, що наведені у клопотанні доводи про наявність поважних причин пропущення процесуального строку, не є поважними та істотними, оскільки ніяким чином не перешкоджали представнику позивача подати відповідне клопотання.Крім того, до клопотання не долучені докази направлення доказів учасникам по справі.

Відповідно до приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і практику Європейського суду з прав людинияк джерела права.

Так згідно п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий … розгляд його справи упродовж розумного строку … судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в п.1 ст.6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя, в тому числі щодо виконання судового рішення, як завершальній стадії судового розгляду. При цьому Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Водночас ЄСПЛ у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, неодноразово наголошував, що право на доступ до правосуддя, закріплене у ст.6 Конвенції, не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами та поставленою метою (рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ашінгдейн проти Великої Британії», рішення від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п.27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2003 року «Трух проти України»).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципамрівності сторні та юридичної визначеності (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», п. 53 рішення ЄСПЛ від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України»).

Аналіз наведених рішень ЄСПЛ свідчить про те, що п.1 ст.6 Конвенції гарантує справедливий судовий розгляд не тільки позивачу, а й іншій стороні - відповідачу, в тому числі при вирішенні питання про поновлення строків для вчинення процесуальних дій.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналогічні висновки містяться в ухвалах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 753/17563/19 та від 23 грудня 2020 року у справі № 557/94/19.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,2,4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведені обставини, клопотання представника позивача про поновлення процесуального строку задоволенню не підлягає, а клопотання у частині долучення доказів слід залишити без розгляду.

Дослідивши клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Усатенко В.Ю. та клопотання представника третьої особи - ОСББ «Маршала Тимошенка, 13-А - адвоката Лахно О.О. про долучення доказів, заслухавши доводи та заперечення представників сторін, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи і які встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Крім того, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи.

Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Під процесуальним строком розуміють строк, в межах якого вчиняються певні процесуальні дії.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. ( ст. 127 ЦПК України)

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Вищезазначені клопотання подані представником відповідача та третьої особи на стадії судового розгляду справи по суті.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Відповідно до ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 ЦПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Положеннями статті 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Водночас представник відповідача та третьої особи з клопотанням про поновлення процесуального строку на подання зазначених клопотань до суду не зверталися.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain)» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зазначені вимоги цивільного процесуального права є однаковими для усіх учасників справи і порушення цих правил на користь однієї зі сторін є втручанням у право кожного на справедливий розгляд справи судом, що гарантується п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що представником відповідача та представником третьої особи подано клопотання про долучення доказів з пропуском встановленого процесуального строку, передбаченого частиною третьою статті 83 Цивільного процесуального кодексу України, в той же час клопотання про поновлення строків для долучення доказів на стадії розгляду справи по суті подано не було.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про залишення клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Усатенко В.Ю. та клопотання представника третьої особи - ОСББ «Маршала Тимошенка, 13-А - адвоката Лахно О.О. про долучення доказів, без розгляду.

Керуючись статтями 126, 127, 222, 260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - Іванова-Штундер Х.О. про поновлення процесуального строку щодо долучення доказів - відмовити.

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 - Іванова-Штундер Х.О. в частині долучення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСББ «Маршала Тимошенка, 13-А, про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири - залишити без розгляду.

Клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Усатенко В.Ю. про долучення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСББ «Маршала Тимошенка, 13-А, про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири - залишити без розгляду.

Клопотання представника третьої особи - ОСББ «Маршала Тимошенка, 13-А - адвоката Лахно О.О. в частині долучення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСББ «Маршала Тимошенка, 13-А, про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири - залишити без розгляду.

Ухвалу суду в частині відмови у поновлені процесуального строку може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 14.02.2022.

Суддя М.М. Ткач