НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10 лютого 2022 рокуСправа № 2/0817/149/2012

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження з примусового виконання рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області у цивільній справі № 2/0817/149/2012

за позовом:Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»
до:ОСОБА_1
про:стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

25.08.2021 до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшла вищезазначена заява, в якій заявник просить:

- замінити стягувача у справі № 2/0817/149/2012 з публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ. вул. Щорса, будинок 36-Б; Ідентифікаційний код в ) на правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» (03150. м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 77а; Ідентифікаційний код в ), а саме: замінити у виконавчому листі по справі №2/0817/149/2012 сторону виконавчого провадження (стягувача) Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «фінансова компанія «Паріс» (03150, м. Київ. вул. Велика Васильківська, буд. 77а; Ідентифікаційний код в ).

В обґрунтування заяви ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» зазначило наступне.

11 квітня 2012 року Новомиколаївський районний суд Запорізької області ухвалив рішення по справі № 2/0817/149/2012, згідно з яким задоволено заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення з відповідача ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 5580,73 грн.

В Автоматизованій системі виконавчих проваджень інформація щодо виконавчих проваджень про стягнення з відповідача на користь AT «Дельта Банк» відсутня.

23.04.2020р. між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» укладено договір про відступлення права вимоги № 2230/К (далі Договір),

Вказаний договір укладено відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), які проводилися у відповідності до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з метою продажу майна неплатоспроможного банку, результати визначеного аукціону було оформлено Протоколом електронних торгів №UA-EA-2020-03-23-000001-b від 13.04.2020.

До складу лоту, що виставлявся на вказані відкриті торги увійшли: права вимоги за 18889 беззаставними кредитними договорами.

За умовами п.1 Договору Банк відступає, а ТОВ «ФК «Паріс» набуває права вимоги Банку до позичальників фізичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами тощо), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору.

До Додатку №1 до Договору (позиція № 2023) увійшло право вимоги до Відповідача, що виникло на підставі Договору про надання кредиту № 001-07083-110707 від 11.07.2007.

Умовами Договору передбачено, що ТОВ «ФК «Паріс» набуває усі права кредитора за Основними договорами в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4. (п. 2).

Відповідно до п. 4 Договору Сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до умов цього Договору Новий кредитор (ТОВ «ФК «Паріс») сплачує Банку грошові кошти сумі 2264147,00 грн. (Два мільйона двісті шістдесят чотири тисячі сто сорок сім гривень 00 коп.), що становлять Ціну договору. Ціна договору сплачується Новим кредитором Банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим Договором, відповідно до пункту 14 цього Договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став Новий кредитор.

За умовами п. 14 Договору, цей Договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами і скріплення відтисками печаток Сторін.

Таким чином, ТОВ «ФК «Паріс» стало правонаступником всіх прав та обов`язків ПAT «Дельта Банк» за кредитним договором № 001-07083-110707 від 11.07.2007.

У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Враховуючи викладене, та з метою виконання рішення суду, необхідно змінити стягувача у справі № 2/0817/149/2012 Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс».

Виходячи з наведеного та посилаючись на норми ст.ст. 55, 512, 514 ЦК України, ст.ст. 183, 442 ЦПК України, ст. 1, 15 Закону України «Про виконавче провадження» заявник просив задовольнити його вимоги.

У судове засідання з розгляду зазначеної заяви, призначене на 10.02.2022, учасники справи, належним чином повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи, не прибули. При цьому, ТОВ «ФК «Паріс» у заяві просило провести розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви, суд виходить з наступного.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України, під час розгляду даної справи суд враховує висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 по справі № 911/3411/14 (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 96208264), та зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною першою статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження. Таке розуміння виконавчого провадження відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Так у пункті 15 рішення ЄСПЛ у справі «Моргуненко проти України» від 6 вересня 2007 року (заява № 43382/02) вказується таке: «Суд зазначає, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження (див. «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Itali) (no. 1) [GC], no. 36813/97, п. 197). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. «Естіма Джордж проти Португалії» (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, Report of Judgments and Decisions 1998-II, п. 35, та, з нових джерел, «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovakia), N 2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року).».

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Пункт 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (частини друга та третя статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Наслідком закінчення виконавчого провадження є те, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац другий частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»).

Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження. Так, згідно із частиною першою статті 41 Закону № 1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Водночас після закінчення виконавчого провадження не виключається можливість подальшого руху справи як в межах перегляду рішення суду (апеляційний, касаційний перегляд, перегляд за нововиявленими або виключними обставинами), так і в межах виконання рішення суду (поворот виконання, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), а також у зв`язку із судовим контролем за виконанням рішення суду.

Тож навіть після закінчення виконавчого провадження у учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них.

З аналізу наведеного можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Відтак заміна у разі вибуття сторони виконавчого провадження правонаступником (стаття 442 ЦПК України) має відбуватись з одночасною заміною правонаступником відповідного учасника справи (стаття 55 ЦПК України).

У постанові від 3 листопада 2020 року у справі № 916/16/17 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, також зазначила про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 55 Цивільного процесуального кодексу України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 442 ЦПК України.

Таким чином, твердження заявника про те, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, є помилковим.

З матеріалів справи № № 2/0817/149/2012 вбачається, що виконавчий лист за рішенням суду від 11.04.2012 був надісланий ПАТ «Дельта Банк» 20.02.2013 з супровідним листом вих. № 330/13-вих.

Водночас у заяві про заміну сторони виконавчого провадження ТОВ «ФК «Паріс» не наводить відомостей щодо відкритого виконавчого провадження за рішенням суду у цій справі, що унеможливлює вирішення питання про заміну сторони у виконавчому провадженні на підставі ст. 442 ЦПК України.

Також, до заяви про заміну сторони виконавчого провадження не додано виконавчого листа, виданого Новомиколаївським районним судом Запорізької області, що унеможливлює з`ясування питання стосовно строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та питання про заміну стягувача у виконавчому листі на підставі ч. 5 ст. 442 ЦПК України.

З огляду на викладене, суд визнає заяву про заміну сторони виконавчого провадження необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 10, 260, 261, 263, 272, 442 ЦПК України, суд

ухвалив:

1. В задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження у цивільній справі № 2/0817/149/2012 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 10 лютого 2022 року.

Суддя С.С. Гасанбеков