провадження № 22-ц/824/433/2022 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лапчевської О.Ф., Нежури В.А.,

з участю секретаря Мариненко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - ОСОБА_2 , на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2021 року по цивільній справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року до Білоцерківського міськрайонного суду надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, мотивоване тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. перебуває виконавче провадження № 65771562 з примусового виконання виконавчого листа №357/16765/14-ц, виданого Білоцерківський міськрайонним судом Київської області від 26.02.2020, про звернення стягнення на підставі договору іпотеки № PML-011/021/2008 від 20.03.2008 року на іпотечне майно - будинок з господарськими спорудами загальною площею 346,8 кв.м, який належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та земельну ділянку, площею 0,1223 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 на користь ТОВ «OTП Факторинг Україна» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ML-011/021/2008 від 19.03.2008 року (тіло кредиту) в сумі 80660,13 доларів США, що еквівалентно 2001383,67 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку та (пеня) 2001383,67 грн., що разом складає 4002767,34 грн., шляхом продажу з прилюдних торгів з початковою ціною продажу предмета іпотеки, визначеною суб`єктом оціночної діяльності на стадії виконавчого провадження у порядку Закону України «Про виконавче провадження».

11.06.2021 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65771562 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу та за вих. №9415 направлено сторонам виконавчого провадження.

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №413520, виданим Шкарівської сільської радою від 16.05.2005 на підставі рішення 18 сесії 4 скликання Шкарівської сільської ради від 16.02.2005 № 18-248, боржнику ОСОБА_1 належить на праві приватної власності земельна ділянка кадастровим номером :03:025:0021, площею 0,1223 га., розташованої адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 01.03.2021 №8-10-0.222-2294/2-21, відомостей щодо реєстрації Земельної ділянки в даних програмного забезпечення ведення Державного земельного кадастру не знайдено.

Згідноінформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07.09.2021 №273542024, записи про право власності на земельну ділянку відсутні.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2021 року подання задоволено. Надано дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Голяченку Івану Павловичу звернути стягнення на майно боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), яке не було зареєстроване в установленому законом порядку, а саме на земельну ділянку за кадастровим номером :03:025:0021, площею 0,1223 га., розташованою за адресою АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 , через представника - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, неправильне встановлення обставин справи, які мають значення, просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання.

При цьому, апелянт зазначає, що заявником не надано належних доказів визначення початкової ціни предмета іпотеки та відповіді ДП «СЕТАМ» про неможливість реалізувати предмет іпотеки у зв`язку з тим, що вона не зареєстрована у встановленому законом порядку. Вказує, що суд першої інстанції безпідставно змінив спосіб і порядок виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.08.2016 року. Вважає, що суд не надав належної оцінки аргументам боржника щодо звернення стягнення на майно, яке зареєстровано у встановленому законом порядку.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

25 листопада 2021 року до суду надійшов відзив приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича, згідно якого просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін. При цьому зазначає, що оскаржувана ухвала не змінює спосіб і порядок виконання виконавчого листа, а лише надає приватному виконавцю законну можливість звернути стягнення на майно боржника, яке не зареєстровано у встановленому законом порядку. Вказує, що відомості наявні в державному реєстрі Іпотек не можуть братися до уваги, оскільки належним оформленням є записи саме в Державному реєстрі права власності на нерухоме майно.

Учасники справи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.08.2016 задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та звернуто стягнення на підставі договору іпотеки PML-011/021/2008 від 20.03.2008 року на іпотечне майно - будинок з господарськими спорудами загальною площею 346,8 кв.м., який належить на праві власності ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий МВ № 1 Білоцерківського МУ ГУ МВС України в Київській області 21.06.1996 року, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Білоцерківським МВМ № 1 ГУ МВС України в Київській області, 15.07.2004 року, адреса АДРЕСА_2 ) та земельну ділянку, загальною площею 0,1223 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий МВ № 1 Білоцерківського МУ ГУ МВС України в Київській області 21.06.1996 року, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса АДРЕСА_2 ) на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ML-011/021/2008 від 19 березня 2008 року (тіло кредиту) в сумі 80 660 доларів США і 13 центів, що еквівалентно 2 001 383 грн. 67 коп. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку та (пеня) 2 001 383 грн. 67 коп., що разом складає 4 002 767 грн. 34 коп., шляхом продажу з прилюдних торгів з початковою ціною продажу предмета іпотеки, визначеною суб`єктом оціночної діяльності на стадії виконавчого провадження у порядку Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Київського апеляційного суду від 03.02.2020 рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.08.2016, залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 31.05.2021 рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.08.2016 та постанову Київського апеляційного суду від 03.02.2020 в частині вирішення позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на заставне майно залишено без змін.

11.06.2021 р. на підставі заяви стягувача приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. було відкрите виконавче провадження №65771562 з примусового виконання вказаного виконавчого листа №357/16765/14-ц виданого 26.02.2020р.

Із змісту зазначеного виконавчого листа вбачається, що суд вирішив: звернути стягнення на підставі договору іпотеки PML-011/021/2008 від 20.03.2008 року на іпотечне майно - будинок з господарськими спорудами загальною площею 346,8 кв.м., який належить на праві власності ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий МВ № 1 Білоцерківського МУ ГУ МВС України в Київській області 21.06.1996 року, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Білоцерківським МВМ № 1 ГУ МВС України в Київській області, 15.07.2004 року, адреса АДРЕСА_2 ) та земельну ділянку, загальною площею 0,1223 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий МВ № 1 Білоцерківського МУ ГУ МВС України в Київській області 21.06.1996 року, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса АДРЕСА_2 ) на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ML-011/021/2008 від 19 березня 2008 року (тіло кредиту) в сумі 80 660 доларів США і 13 центів, що еквівалентно 2 001 383 грн. 67 коп. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку та (пеня) 2 001 383 грн. 67 коп., що разом складає 4 002 767 грн. 34 коп., шляхом продажу з прилюдних торгів з початковою ціною продажу предмета іпотеки, визначеною суб`єктом оціночної діяльності на стадії виконавчого провадження у порядку Закону України «Про виконавче провадження».

У поданні приватний виконавець просив надати дозвіл звернути стягнення на майно боржника - ОСОБА_1 , яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме земельну ділянку за кадастровим номером :03:025:0021, площею 0,1223 га., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно долученої до подання Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна номер інформаційної довідки № 273542024 від 07.09.2021 р. сформованої приватним виконавцем Голяченко І.П. щодо параметру запиту - кадастровий номер земельної ділянки: :03:025:0021 у розділі Відомості з Рєестру прав власності на нерухоме майно - відомості відсутні.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що право власності вказаної земельної ділянки якнерухоме майно боржника не зареєстровано у встановленому законному порядку, а отже подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Колегія суддів оцінюючи висновки суду першої інстанції, виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до ч.6 статі 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Згідно вимог ч.4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Стаття 50 Закону України «Про виконавче провадження»передбачає, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до частини десятої статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що нею чітко визначена умова, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, це відсутність реєстрації права власності за боржником в установленому законом порядку.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Питання про звернення стягнення на майно боржника, що не зареєстроване у встановленому законом порядку, вирішується судом в порядку передбаченому частиною четвертою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» та частиною десятою статті 440 ЦПК України, та стосується тих випадків, коли боржник фактично володіє та користується таким нерухомим майном, але право власності на таке майно за ним не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Вказаного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від від 26 травня 2021 року по справі №947/22930/19 провадження № 61-9215св20.

Так, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до копії Державного акта на право на земельну ділянку серії ЯА №413520 від 16.05.2005, виданого Шкарівської сільської радою від 16.05.2005 на підставі рішення 18 сесії 4 скликання Шкарівської сільської ради від 16.02.2005 № 18-248, ОСОБА_1 належить на праві приватної власності земельна ділянка кадастровим номером :03:025:0021, площею 0,1223 га., розташованої адресою АДРЕСА_1 .

Право власності вказаної земельної ділянки як нерухоме майно боржника не зареєстровано у встановленому законному порядку, ща підтверджується долученою до подання Інформацієюз Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта спірного нерухомого майна, тому суд першої інстанції на думку апеляційного судудійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення подання приватного виконавця про надання дозволу на звернення стягнення на майно боржника.

Вказані висновки суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовуються, оскільки останні зводяться лише до переоцінки доказів і власного тлумачення норм права.

Обґрунтовуючи судове рішення, крім іншого, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Отже, переглядаючи справу, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення про задоволення подання, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому, судове рішення відповідно до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

В.А. Нежура