Справа № 352/2411/21
Провадження № 2/352/166/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого - судді Струтинського Р.Р.

з участю секретаря Кукули О.С.

розглянувши у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на майно.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що її дядько ОСОБА_4 був власником будинковолодіння АДРЕСА_1 , що мало статус майна колгоспного двору. На момент вступу в дію Закону України «Про власність» 15.04.1991 р. у даному колгоспному дворі проживали: дядько ОСОБА_4 , баба ОСОБА_5 , таким чином вони були співвласниками будинковолодіння у рівних долях по 1/2 частці. ІНФОРМАЦІЯ_1 баба померла, та належну їй Ѕ частку успадкував її син ОСОБА_4 , ставши одноосібним власником будинковолодіння. 22.01.2013 р. ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу Секретою І.І., згідно якого все належне йому на день смерті майно заповів позивачці. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому будинковолодіння, яку прийняла позивачка як спадкоємець за заповітом, відповідно до вимог ст.1269 ЦК України, оскільки 25.05.2018 р. подала заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці за законом другої черги за правилами представлення є відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . У зв`язку з відсутністю правоустановлючого документу на спірне будинковолодіння нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просила визнати за нею право власності на вказане будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом.

Ухвалою суду від 29.12.2021 р. замінено первісного відповідача- Тисменицьку міську раду Івано-Франківської області, належними відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Позивачка у підготовче засідання не з`явилася, у поданій суду заяві представник позивачки просив справу розглянути у відсутності сторони позивача, позов підтримав і просив його задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у підготовче засідання не з`явилися, у поданих суду заявах позов визнали, щодо його задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Встановлено, що предметом спору у даній справі є право власності на будинковолодіння АДРЕСА_2 , ринкова вартість якого на даний час складає 241912 грн. Право власності голови двору ОСОБА_4 на вказане будинковолодіння підтверджується свідоцтвом про право власності від 15.04.1987 р., яке видане виконавчим комітетом Тисменицької міської ради.

Спірне будинковолодіння мало статус колгоспного двору, майно якого відповідно до вимог ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) належало його членам у рівних частках на засадах спільної сумісної власності.

Станом на 1991 р. у дворі проживали ОСОБА_4 - голова двору, його мама ОСОБА_5 . Ці двоє членів двору мали право власності на майно колишнього колгоспного двору, оскільки на день введення в дію Закону України «Про власність» (15 квітня 1991 р.) проживали однією сім`єю в даному колгоспному дворі. Після набрання чинності Законом України «Про власність» вони стали співвласниками будинковолодіння по 1/2 частині.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», зі вступом в дію 15.04.1991 р. Закону України «Про власність» колгоспні двори ліквідовані, а ті члени двору, які не втратили частку в майні колгоспного двору на момент припинення його існування, стали співвласниками у рівних частках, при цьому на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору встановлено трирічний строк позовної давності.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належну їй 1/2 частину будинковолодіння, яку прийняв її син ОСОБА_4 , оскільки постійно проживав на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем. У зв`язку з цим став одноосібним власником спірного будинковолодіння.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 дядька ОСОБА_4 позивачка як спадкоємець за заповітом, посвідченим 22.01.2013 р. приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу Секретою І.І. прийняла спадщину, відповідно до вимог ст.1269 ЦК України шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини від 25.05.2018 р. Інші спадкоємці за законом другої черги за правом представлення - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є відповідачами у справі, спадщину після смерті ОСОБА_4 не прийняли і на неї не претендують.

Вказані обставини, які відповідачами не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на спірне будинковолодіння та відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину позбавляють позивачку можливості оформити належне їй право на спадщину в нотаріальному порядку, - суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та визнання за позивачкою права власності на спірне будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після померлого дядька.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 1223, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст. 200, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майнозадоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння АДРЕСА_2 вартістю 241912 грн. у порядку спадкування за заповітом, посвідченим 22.01.2013 р. приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу Секретою І.І., після померлого ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий;

ОСОБА_3 , АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Повне судове рішення складено 15.02.2022 р.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ