Справа №484/5059/21
Провадження №2/484/295/22
16.02.2022 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді Літвіненко Т.Я.
секретар судового засідання - Шаповалова В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до ОСОБА_1 , про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу
20.12.2021 року до суду надійшов позов Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до ОСОБА_1 , про стягнення з останнього, шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу в розмірі 4 589 грн 05 коп.
Мотивуючи позовні вимоги представник позивача вказав, що ОСОБА_1 26.11.2019 року здійснив незаконне пошкодження, до ступеня припинення росту, 4 дерев в полезахисній лісо смузі на території Синюхо-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, без відповідного дозволу, а саме: лісорубного квитка, що є порушенням ст. ст. 10, 40 Закону України «Про рослинний світ», ст. ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 68, 69 Лісового кодексу України, у зв`язку з чим його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення. Внаслідок вчиненого відповідачем правопорушення державі нанесено шкоду в розмірі 4 589 грн 05 коп. Добровільно сплатити завдані збитки відповідач не бажає.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити та слухати справу у його відсутність.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про місце, час та день розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки відповідача не відомі. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відзив на позов не надав.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 20 січня 2020 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища державної екологічної інспекції у Миколаївській області Мельник І.Л. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення №000048, відповідальність за які передбачена ст. 65-1 КУпАП.(а.с.16)
Зі змісту зазначеного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 26.11.2019 р. о 14:30 здійснив незаконне пошкодження, до ступеня припинення росту 4 дерев, в полезахисній лісо смузі на території Синюхо-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, без відповідного дозволу, а саме: лісорубного квитка, що є порушенням ст. ст. 18, 21, 51, 69 Лісового кодексу України.
Постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища державної екологічної інспекції у Миколаївській Мельник І.Л. від 22 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн 00 коп.(а.с.18,23)
Зазначена постанова у порядку, визначеному ст.287-289 КУпАП, не оскаржувалася та набрала законної сили 02.02.2020 року.
Факт самовільного (без лісорубного квитка), спиляння, до ступеня припинення росту, 4 дерев породи акація ОСОБА_1 підтвердив особистим підписом в протоколі та постанові про накладення адміністративного стягнення.
Крім того вищевказаний штраф ОСОБА_1 сплачено не було.
Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
За статтею 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Статтею 1 ЛК Українивстановлено, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місце розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.
Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи (стаття 7 ЛК України).
Частиною другою статті 19 ЛК України визначено, що обов`язок забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, вжиття інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку, а також дотримання правил і норм використання лісових ресурсів покладено на постійних лісокористувачів.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 64 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від незаконних рубок та інших пошкоджень.
Спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно (стаття 69 ЛК України).
Відповідно до статті 86 ЛК України організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб.
За змістом статті 105 ЛК України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.
Підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України (стаття 107 ЛК України).
Відповідно до частини четвертої статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов`язані відшкодувати шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
17 лютого 2020 року Державна екологічна інспекція у Миколаївській області направила на адресу ОСОБА_1 лист «Про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок самовільного знищення дерев» та запропонувала останньому добровільно відшкодувати завдані збитки в розмірі 4 589 грн 05 коп. грн.(а.с.13-15)
Згідно розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісовому господарству внаслідок самовільного знищення дерева (без лісорубного квитка) в полезахисній смузі на території Синюхо Брідської сільської ради, Первомайського району, Миколаївської області громадяном ОСОБА_1 , заподіяна шкода державним інспектором розрахована за «Таксами для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року №665 та становить 4 589 грн 05 коп. (а.с.15)
Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року №665 установлено, що: починаючи з 1 січня 2009 року проводиться індексація затверджених цією постановою такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами.
Зазначені такси застосовуються також для обчислення шкоди, заподіяної знищенням, пошкодженням чи незаконною рубкою окремих дерев, груп дерев, чагарників на сільськогосподарських угіддях, садибах, присадибних, дачних і садових ділянках, що не належать до лісового фонду.
Індексація такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, проводиться починаючи з 1 січня 2009 р. за формулою
де Ні - проіндексований розмір такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу у поточному році, гривень з копійками (з округленням до двох десяткових знаків) за одну одиницю; Нп - проіндексований розмір такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу у попередньому році, гривень з копійками (з округленням до двох десяткових знаків) за одну одиницю; І - індекс споживчих цін (індекс інфляції) за попередній рік, відсотків.
Під час проведення індексації базовим вважається значення такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, що утворилося станом на 31 грудня 2008 р., а для нововведених такс - на 31 грудня року їх введення.
З матеріалів справи вбачається, що, здійснюючи розрахунок розміру шкоди, працівниками Державної екологічної інспекції у Миколаївській області, правомірно проведено індексацію такс для обчислення розміру шкоди, у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року №665 за формулою Ні = Нп х І / 100, а тому суд повністю погоджується із наданим позивачем розрахунком заподіяної шкоди на суму 4 589 грн 05 коп.
Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, з аналізу якої слідує, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина 2статті 1166 Цивільного кодексу України).
Для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 Цивільного кодексу України необхідно довести неправомірність поведінки особи; неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; наявність шкоди; під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина особи, що завдала шкоду.
Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
Підставою деліктної відповідальності є протиправне винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти, як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.
Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто діє презумпція вини завдавача шкоди.
Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).
Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.
Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
Згідно ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.
На підставі вищевикладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 за допомогою електропили "VERTO", самовільно (без лісорубного квитка), спиляв, до ступеня припинення росту, 4 дерев породи акації, що було встановлено постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища державної екологічної інспекції у Миколаївській від 20 січня 2020 року, і призвело до заподіяння шкоди навколишньому середовищу в розмірі 4 589 грн 05 коп. суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача, нанесених збитків.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2270 грн. витрат по сплаті судового збору.
Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) витрати по сплаті судового збору в сумі по 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до п. 14 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 рокудо дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Інформація про сторін:
ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Первомайським МВ УМВС України у Миколаївській області від 21.06.2000 року.
СУДДЯ: Т.Я. Літвіненко