Справа № 932/605/21
Провадження № 2/638/2037/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.

секретаря Рижикової В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, витребування доказів, призначення експертизи, долучення доказів та клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, закриття провадження у справі в частині вимог по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до військово медичного клінічного центру північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ), управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова, про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до військово медичного клінічного центру північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ), управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова, про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди у розмірі 100 000 грн..

Ухвалою суду від 31.05.2021 року відкрито провадження у справі, призначено спрощене позовне провадження з викликом сторін.

25.01.2022 року представник позивача звернулася до суду із заявою про проведення судового засідання 26.01.2022 року без позивача та його представника, розгляд поданих представником позивача клопотань про витребування доказів, призначення експертизи, долучення доказів.

Крім того, представник позивача звернувся до суду з клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції, посилаючись на проживання позивача та представника у м. Дніпро, дію карантину, що запроваджений в країні.

Представник відповідача Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, вказуючи на значний обсяг предмета доказування у справі. Також, представник відповідача просив закрити провадження у справі в частині вимог до управління державної казначейської служби через відсутність предмету спору, оскільки військово медичний клінічний центр північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) є державною організацією, відповідає за своїми зобов`язаннями коштами, які є в її розпорядженні та лише обслуговується в Управлінні.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

З приводу клопотання представника позивача про витребування доказів.
Ухвалою суду від 06.09.2021 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до військово медичного клінічного центру північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ), управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова, про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди. Витребувано у Військово медичного клінічного центру північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) (ВМЦКЦ ПНР) (адреса: м. Харків, вул. Культури, 5, ) належним чином засвідчені у відповідності до вимог ДСТУ 4163-2003 медичні документи: медичну картку, іншу медичну документацію, включаючи результати усіх обстежень, досліджень, аналізів, інше, зокрема, але не виключно МРТ, що створювалась під час обстеження чи лікування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

За таких обставин, клопотання про витребування доказів підлягає залишенню без задоволення через його розгляд по суті.

Щодо клопотання представника позивача про призначення експертизи.
Представник позивача просила призначити у справі судово медичну експертизу з метою визначити чи правильно було поставлено діагноз позивачу співробітниками відповідача.

Згідно вимог ч. 1ст. 143 ЦПК України, для з`ясування обставин, що мають значення у справі і потребують спеціальних знань, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи їх сукупність та взаємозв`язок із обставинами справи, які мають значення для правильного вирішення спору, суд приходить до висновку, що результати експертизи по залученим доказам не будуть мати вирішального значення для вирішення спору по суті. Тому, на думку суду, призначення у справі відповідної експертизи призведе лише до необґрунтованого затягування розгляду справи.

Щодо заяви представника позивача про долучення доказів.
Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити клопотання представника позивача та долучити до матеріалів цивільної справи копії фото, відеозображення МСКТ.

Щодо клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
Питання участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції регулюється ст. 212 ЦПК України, ч.5 якої передбачено, що суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеному судом, тобто, прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в обов`язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за п`ять днів до відповідного судового засідання.

Крім того, з аналізу вищевказаних норм випливає, що прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду та не передбачає обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони.

Як вбачається з клопотання про проведення засідання в режимі відеоконфеенції, представник позивача в прохальній частині клопотання не зазначив в якому суді потрібно провести відеоконференцію, а просив проводити засідання використовуючи власні технічні засоби і не в приміщенні суду.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

З приводу клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Згідно ч. 4 ст. 277 ЦПК України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: залишення заяви відповідача без задоволення; розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Згідно ч. 5 ст. 277 ЦПК України, якщо відповідач не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що спрощене позовне провадження застосовується для розгляду малозначних справ, крім справ передбачених частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку, тому суд приходить до висновку про те, що справа підлягає подальшому розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки відповідно до положень ч. 6 ст. 19 ЦПК України даний спір є малозначним.

Однак представником відповідача не доведена необхідність переходу до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Суд з урахуванням предмету спору та ціни позову приходить висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

З приводу клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі в частині вимог.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, на відміну від раніше чинної конституційної норми про те, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Проте поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самі сторони врегулювали спірні питання.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 3 травня 2018 року у справі № 404/251/17 (провадження № 61-13405св18).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб військово медичний клінічний центр північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) за організаційно правовою формою є державною організацією (установою, закладом). Така юридична особа, тобто державна установа, відповідає за своїми зобов`язаннями коштами, які є в її розпорядженні. Військово медичний клінічний центр північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) обслуговується в Управлінні.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги позивача стосуються військово медичного клінічного центру північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ), зокрема стягнення моральної шкоди, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі в частині вимог що стосуються Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харква через відсутність спору.

Керуючись ст.ст.12,13,19,76,77,84,212,274,277 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача про долучення доказів задовольнити.

Долучити до матеріалів цивільної справи № 932/605/21 копії фото, відеозображення МСКТ.

Клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі в частині вимог задовольнити.

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до військово медичного клінічного центру північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ), управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова, про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди закрити в частині вимог до управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Клопотання представника позивача про витребування доказів, призначення експертизи, розгляд справи в режимі відео конференції залишити без задоволення.

У задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовити.

Оголосити перерву у судовому засіданні до 12:00 години 04.04.2022 року.

Ухвала в частині закриття провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: