єдиний унікальний номер справи 531/2384/21
номер провадження 2/531/86/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Попова М.С.,

за участю секретаря Петренко А.В.,

представника позивача - Позняка С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Карлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Карлівської міської ради Полтавської області в особі відділу державного архітектурно-будівельного контролю про визнання права власності на самочинне будівництво,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовною заявою, у якій просить визнати за нею право приватної власності на самочинно збудований магазин по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,0081 га кадастровий номер :50:007:0138.

У позовній заяві посилається на те, що позивачка, відповідно до договору оренди земельної ділянки від 01.11.2019, що було укладено між нею та Карлівською міською радою, зареєстрований 04.11.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що вчинено запис про інше речове право за № 34030404, є користувачем земельної ділянки площею 0,0081 га кадастровий номер :50:007:0138, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 , на території Карлівської міської ради Полтавської області. Станом на 03.07.2020 ПП «Полтавське БТІ «Інвентаризатор» виготовлено технічний паспорт на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого, магазин позначено літ. А-1, площею 46,0 кв.м, з них основна площа 35,2 кв.м, допоміжна (підсобна) площа 10,8 кв.м. Відповідно до примітки у технічному паспорті вказано, що на збудовану будівлю магазин (А-1) не надано документи, що дають право на виконання будівельних робіт або засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Відповідно до звіту ПП «Полтавське БТІ «Інвентаризатор» встановлено за можливе надійна та безпечна експлуатація об`єктів. Рішенням ВК Карлівської міськради від 24.06.2021 №123 відмовлено в присвоєнні поштової адреси самочинно збудованому об`єкту нерухомого майна. З метою досудового врегулювання спору, позивач зверталася з листом до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю ВК Карлівської міської ради по введенню в експлуатацію самочинно збудованого об`єкту, але отримала відмову з роз`ясненнями про право звернення до суду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позову, просив задовольнити у повному обсязі, з підстав у ньому викладених.

Представник відповідача до суду не з`явився, надано письмову заяву про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Раніше було подано відзив на позов у якому просили замінити їх як неналежного відповідача.

Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 01.11.2019, що було укладено між нею та Карлівською міською радою, зареєстрований 04.11.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що вчинено запис про інше речове право за №34030404, є користувачем земельної ділянки площею 0,0081 га кадастровий номер :50:007:0138, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: АДРЕСА_2 , на території Карлівської міської ради Полтавської області (а.с.9-10).

Станом на 03.07.2020 ПП «Полтавське БТІ «Інвентаризатор» виготовлено технічний паспорт на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого, магазин позначено літ. А-1, площею 46,0 кв.м, з них основна площа 35,2 кв.м, допоміжна (підсобна) площа 10,8 кв.м. Відповідно до примітки у технічному паспорті вказано, що на збудовану будівлю магазин (А-1) не надано документи, що дають право на виконання будівельних робіт або засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (а.с.11-15).

Відповідно до звіту ПП «Полтавське БТІ «Інвентаризатор» №804-155 встановлено за можливе надійна та безпечна експлуатація нежитлової будівлі магазину літ.«А-1» загальною площею 46,0 кв.м в АДРЕСА_1 (а.с.16-23).

Рішенням ВК Карлівської міськради від 24.06.2021 №123 позивачу відмовлено в присвоєнні поштової адреси самочинно збудованому об`єкту нерухомого майна, який складається з магазину, в зв`язку з невідповідністю поданого пакету документів п.16 ст.26-3 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» (а.с.24).

З метою досудового врегулювання спору, позивач зверталася з листом до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю ВК Карлівської міської ради по введенню в експлуатацію самочинно збудованого об`єкту (магазину по вул.Полтавській в м.Карлівка), але отримала відмову з роз`ясненнями про право звернення до суду (а.с.25).

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 325 ЦК України суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (стаття 328 ЦК України).

Положеннями ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач зазначає, що внаслідок порушення її прав та законних інтересів, вона звернулася до суду за їх захистом з даною позовною заявою, зазначивши відповідачем - Виконавчий комітет Карлівської міської ради Полтавської області в особі відділу державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно з ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року по справі № 759/3515/19.

Відповідачем по даній справі позивачем визначено Виконавчий комітет Карлівської міської ради, який є виконавчим органом загальної компетенції підпорядкованих йому органів галузевої та функціональної компетенції (рішення Конституційного Суду України від 09.02.2000 №1-рп/2000).

Відповідно до Положення про відділ державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Карлівської міської ради, затвердженого рішенням другої позачергової сесії Карлівської міської ради восьмого скликання 15.01.2021, останній не має статусу окремої юридичної особи і не може вступати відповідачем по даній справі.

В свою чергу, ВК Карлівської міської ради, не є власником земельної ділянки кадастровий номер :50:007:0138, на якій позивачкою зведено об`єкт самочинного будівництва, тому також не може виступати відповідачем по даній справі.

Власником земельної ділянки, на якій позивачем вчинено самостійне будівництво, є Територіально громада м.Карлівка в особі Карлівської міської ради.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (ч.2 ст.51 ЦПК).

Під час підготовчого судового засідання, представник позивача заперечив проти клопотання представника відповідача, яке заявлене у відзиві на позов, про заміну відповідача на належного, що зазначено в ухвалі суду від 23.11.2021 (а.с.55).

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що Виконавчий комітет Карлівської міської ради Полтавської області в особі відділу державного архітектурно-будівельного контролю є неналежним відповідачем, а підстави, визначені процесуальним законом для заміни неналежного відповідача належним відсутні, відтак в позові слід відмовити, у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог до вказаного відповідача.

Керуючись ст.ст.316,328,376 ЦК України, ст.ст. 1-18, 48, 51,78,76,81, 89, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Карлівської міської ради Полтавської області в особі відділу державного архітектурно-будівельного контролю про визнання права власності на самочинне будівництво відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Карлівський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 10.02.2022.

Суддя