Справа № 311/80/22
Провадження № 2/316/739/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2022 р. м.Енергодар

Суддя Енергодарського міського суду Запорозькоїобласті Куценко М.О. ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 ОСОБА_2 про визнання недійсним договору, витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації про право власності та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 11.01.2022 звернулась до Василівського районного суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 в якій просить суд:

- визнати недійсним договір комісії від 27.08.2021 №7719/20/000465, виданий ТОВ Виробничо-комерційне підприємство «Дніпросервісзв`язок» щодо транспортного засобу - автомобіль MERCEDES-BENZ, тип 212K/J2SBM1/NZCCB501, комерційний опис Е 250, 2014 року випуску, колір - сірий, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 ;

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 автомобіль MERCEDES-BENZ, тип 212K/J2SBM1/NZCCB501, комерційний опис Е 250, 2014 року випуску, колір - сірий, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 ;

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на автомобіль MERCEDES-BENZ, тип НОМЕР_3 , комерційний опис Е 250, 2014 року випуску, колір - сірий, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки MERCEDES-BENZ, тип 212K/J2SBM1/NZCCB501, комерційний опис Е 250, 2014 року випуску, колір - сірий, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 .

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 13.01.2022 визначено про направлення матеріалів цивільної справи за підсудністю Енергодарському міському суду Запорізької області.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що даний позов не може бути прийнятий до провадження та підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Частиною 1статті 3 Закону України «Про судовий збір`визначено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У своїй постанові від 25.08.2020 по справі №910/13737/19 Велика

Палата Верховного Суду зазначила, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Із зазначеного івимог позову, вбачається, що заявлена позивачем вимога провитребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 автомобіля MERCEDES-BENZ, тип НОМЕР_3 , комерційний опис Е 250, 2014 року випуску, колір - сірий, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 є вимогою майнового характеру.

Вимога про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на автомобіль MERCEDES-BENZ, тип НОМЕР_3 , комерційний опис Е 250, 2014 року випуску, колір - сірий, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 можлива лише з одночасним визнанням права власності на вказаний автомобіль за позивачем, на що вказує Верховний Суд в постанові від 23.06.2020 у справі №922/2589/19, та враховуючи вказане вище, фактично є однією вимогоюяка відноситься до вимог майнового характеру, оскільки направлена на визнання права на володіннямайном, в даному випадку на зазначений автомобіль за позивачем.Вимога позову про визнати недійсним договору комісії від 27.08.2021 №7719/20/000465, є вимогою немайнового характеру.

Таким чином, позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру та одну вимогу немайнового характеру.

У частині 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування, ціна позову визначається - вартістю майна.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 2481 гривні.

Таким чином, судовий збір за вимогою майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, проте не може бути меншим за 992,40 грн. та більшим за 12405 грн.

Разом з цим позивачем не зазначено вартість майна - автомобіля MERCEDES-BENZ, тип 212K/J2SBM1/NZCCB501, комерційний опис Е 250, 2014 року випуску, колір - сірий, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 та не визначено ціну позову.

Відповідно до абз.2 п.13 постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов`язаних між собою, то, враховуючи, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог. При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Таким чином, позивачу слід визначити ціну позову, яка визначається вартістю майна на дату звернення до суду з позовом та сплатити судовий збір за кожною вимогою майнового характеру який становить 1 відсоток ціни позову, проте не може бути меншим за 992,40 грн. та більшим за 12405 грн., за кожною майновою вимогою та може бути сплачено загальною сумою за двома вимогами майнового характеру.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про судовий збір»,судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

При цьому, відповідно до ч.4 ст.175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Проте, позовна заява таких відомостей не містить, як і відповідних доказів до неї не надано.

Щодо сплати судового збору за вимогою позову яка має немайновий характер: про визнати недійсним договору комісії від 27.08.2021 №7719/20/000465, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до п.п. 2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік», буде становити 992,40 грн.

Позивачем надано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп., в якій не зазначено за якою із вимоги позову його сплачено (а.с.7).

Як встановлено, відомості щодо вартості майна позовна заява не містить, а отже у суду відсутні підстави вважати, що вказаний розмір судового збору сплачено позивачем за однією з вимог майнового характеру, що виходячи із вказаних положень п.п. 2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік», дає підстави суду для висновку, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 992, 40 грн. за зазначеноювимогою немайнового характеру.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

При цьому, відповідно до ч.6 ст.177 ЦПК України, до заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребовування.

Як зазначено вище, позивачем заявляється вимога про визнання недійсним договору комісії від 27.08.2021 №7719/20/000465, виданий ТОВ Виробничо-комерційне підприємство «Дніпросервісзв`язок» щодо транспортного засобу - автомобіль MERCEDES-BENZ, тип НОМЕР_3 , комерційний опис Е 250, 2014 року випуску, колір - сірий, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , однак в порушення вимоги ч.6 ст.177 ЦПК України його копія або оригінал чи засвідчений витяг з нього - до позову не надається, як і не надається до позову клопотання про витребування в разі неможливості самостійного надання.

Крім того, п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України передбачено саме надання до позовної заяви попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Проте, такого попереднього розрахунку позивачем не надається до позовної заяви, а лише зазначається про нього у змісті позову, що не відповідає вказаним положенням п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Крім того, слід зазначити наступне.

Відповідно до приписів п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, у тому числі, ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

За загальним правилом встановленим ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачене законом.

Зазначеною нормою передбачено право звернення до суду з позовом до фізичної особи або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання такої особи, або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування такої особи.

Положення статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначають наступне.

Місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги.

Місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги.

Позивачем зазначається у позові місце проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , проте, відповідно до інформаційного повідомлення отриманого Енергодарським міським судом Запорізької області на виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, з відповідного органу реєстрації №14-37/160, ОСОБА_2 , по вказаному позивачем адресу зареєстрованим не значиться.

Матеріали справи не містять доказів, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебуваннявідповідача ОСОБА_2 є АДРЕСА_1

Крім того, частиною 8 статті 30 ЦПК України передбачено, що вимоги про реєстрацію майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

Як встановлено судом, позивач просить скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на автомобіль та визнати право власності на нього за собою, що на думку суду свідчить на те, що даний позов повинен пред`являтися в суд за правилами визначеними ч.1 ст. 27 ЦПК України, разом з тим, за відсутності відомостей, що місцем проживання/перебування відповідача є місто Енергодар, у суду відсутні підстави вважати, що територіальною юрисдикцією даного позову з підстав ч.1 ст.27 ЦПК України є Енергодарський міський суд Запорозької області.

Відповідно до ч.9 ст.28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, що останньою відомою адресою місця проживання або перебування ОСОБА_3 є АДРЕСА_1 .

Позивачем не зазначається у позові та не надається відповідних доказів того, що майно відповідача або його місце роботи знаходиться в місті Енергодарі.

Також, позивачем заявляється вимога про визнати недійсним договору комісії від 27.08.2021 №7719/20/000465.

Відповідно до ч.8 ст.28 ЦПК України, позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Проте, вказаного договору комісії позивачем до позову надано не було, не заявляється про підсудність справи в порядку ч.8 ст.28 ЦПК України, при цьому, підстави вважати, що місцем виконаннядоговору комісії від 27.08.2021 №7719/20/000465 визначено місто Енергодар Запорізької області, з наявних матеріалів судом не вбачається.

Відсутність зазначених вище даних є перешкодою суду визначення територіальної юрисдикції розгляду даної справи і позбавляє можливості виконання інших процесуальних обов`язків, як то направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів, судових викликів, процесуальних рішень по справі, тощо.

Зазначеного вище вбачається, що позовна заява подана з порушенням вимог визначених ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи зазначене, приходжу до висновку про необхідність залишення без руху даної позовної заяви з наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків шляхом приведення позовної заяви у відповідність з зазначеними вимогами ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-260, 353 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору, витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації про право власності та визнання права власності - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення визначених в ухвалі недоліків.

Роз`яснити, що в разі якщо у визначений строк недоліки не будуть усунені, позовна заява на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України буде вважаться неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: М. О. Куценко