Ухвала

15 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 457/821/20

провадження № 61-2021ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу Трускавецької міської ради Львівської області на постанову Львівського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Трускавецької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про спонукання до надання житла,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 04 листопада 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 04 листопада 2020 року скасовано.

Ухвалено нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено.

Зобов`язано Трускавецьку міську раду забезпечити сім`ю ОСОБА_1 рівноцінним житлом до того, яке він займав в будинку АДРЕСА_1 .

У лютому 2022 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку Трускавецька міська рада Львівської області подала касаційну скаргу в якій, заявник просить скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року та залишити в силі рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 04 листопада 2020 року.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга Трускавецької міської ради Львівської області не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Трускавецької міської ради Львівської області на постанову Львівського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року, залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Воробйова