Єдиний унікальний номер 219/4314/21
Номер провадження 22-ц/804/388/22
Номер провадження 22-ц/804/388/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року Донецький апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.,

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 листопада 2021 року (ухваленого під головуванням судді Шевченко Л.В. в місті Бахмуті Донецької області, повний текст рішення складено 10 листопада 2021 року) у цивільній справі №219/4314/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвест» про розірвання договору оренди землі,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14.02.2005 року між його дідом ОСОБА_2 та ТОВ «Агроінвест» був укладений договір оренди землі за кадастровим номером :01:003:0033,яка розташована за адресою: Володимирівська сільська рада, Бахмутського району, Донецької області, загальною площею - 4,8169 га, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 та на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.06.2019 року №1224 йому надано право володіти земельною ділянкою.

10.07.2019 року він підписав додаткову угоду до Договору, про зміну сторони договору, а також подовження строку дії договору до 14.02.2025 року, земельна ділянка була передана ним в оренду відповідачу.

У зв`язку з тим, що на дату подання позову відповідач не виконав проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь щодо земельної ділянки, що загрожує збереженню стану орендованої земельної ділянки, тому просив розірвати договір оренди землі від 14 лютого 2005 року.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду від 09 листопада 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Артемівського міськрайонного суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, ухвалено з порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що під час підписання додаткової угоди від 10.07.2019 року відповідач знехтував чинним законодавством та в передбачений договором строк не виконав проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь щодо земельної ділянки.

Суд першої інстанції не здійснив перевірку проектів землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь щодо земельної ділянки, а лише зазначив той факт, що позивачем не надано достатніх доказів.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення повісток. Від ОСОБА_1 надійшла заява про слухання справи у його відсутність (а.с.127-129).

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб, які не з`явилися до суду, оскільки вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи і від них не надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням поважності причин.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відсутність проекту землеустрою не входить до переліку підстав розірвання договору оренди та необґрунтованості заявлених позовних вимог.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та вимогам матеріального та процесуального права.

Вказаний спір стосується договірних правовідносин, на які поширюється дія загальних норм ЦК України, що підтверджується як Земельним кодексом України, так і Законом України «Про оренду землі» (далі - Закон №161-XIV).

Частиною першою статті 3 ЗК України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини дев`ятої статті 93 ЗК України відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

У статті 626 ЦК України закріплено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (частина третя статті 626 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до договору оренди землі від 14.02.2005 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Агроінвест», орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Володимирівської сільської ради Артемівського району Донецької області. В оренду передана земельна ділянка загальною площею 4,8169 гектарів, у тому числі рілля 4,8169 га, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 40315,62 грн. Договір укладено на 10 років.

З акту прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди від 14.02.2005 року вбачається, що ОСОБА_2 передав ТОВ «Агроінвест» земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0033 площею 4,8169 га, розташовану на території Володимирівської сільської ради, а ТОВ «Агроінвест» прийняло вищевказану земельну ділянку в оренду.

Межі земельної ділянки були винесені в натурі (на місцевості), що підтврдено відповідним актом від 14.02.2005 року.

Спадкоємцем земельної ділянки площею 4,8169 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Володимирівської сільської ради Бахмутського району Донецької області, ділянка № НОМЕР_1 після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_1 ,що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 27 червня 2019 року.

10.07.2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агроінвест» у зв`язку із смертю попереднього орендодавця було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 14.02.2005 року, визначено строк дії договору двадцять років до 14.02.2025 року.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частинами першою, другою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі, в редакції чинній на час виникнення правовідносин, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі», в редакції чинній на час виникнення правовідносин, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки), строк дії договору оренди, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату, умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду, умови збереження стану об`єкта оренди, умови її і строки передачі земельної ділянки орендарю, умови повернення земельної ділянки орендодавцеві, існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки, визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини, відповідальність сторін, умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди земельної ділянки однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди землі, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Системний аналіз зазначених положень законодавства, якими врегульовано відносини, пов`язані з орендою землі, дає підстави для висновку про те, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, наведеним у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17.

Встановивши, що позивач ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення ТОВ «Агроінвест» істотних умов спірного договору оренди земельної ділянки та систематичного невиконання ним обов`язків, покладених на нього договором, суд першої інстанцій дійшов правильного висновку про відсутність підстав для розірвання такого договору, який відповідає нормам чинного на час його укладення законодавства.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 57-60, 212 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Посилання позивача в позовній заяві та в апеляційній скарзі на те, що відповідачем в порушення вимог законодавства не виконано проекту землеустрою,у зв`язку із чим договір оренди повинен бути розірваним, є безпідставним з огляду на наступне.

Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок (положення ст. 79-1 Земельного кодексу України).

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Оспорюваний позивачем договір оренди землі від 14 лютого 2005 року, укладався ОСОБА_2 та ТОВ «Агроінвест» щодо конкретної земельної ділянки, якій присвоєно кадастровий номер, та розроблено відповідну документацію.

Доказів того, що відповідачем внаслідок не розроблення проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь щодо земельної ділянки, завдана цим шкода значною мірою позбавляє другу сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору, позивачем не надано. Тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки.

Інші доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставами для скасування рішення суду першої інстанцій, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального та процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що не входить до компетенції апеляційної інстанції.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні вимоги ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі від 14 лютого 2005 року.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 368, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Артемівського міськрайонного суду від 09 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: