22-ц/804/103/22

Номер провадження 22-ц/804/103/22
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

09 лютого 2022 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Биліни Т.І.

суддів Зайцевої С.А., Мальцевої Є.Є.

за участю секретаря Вороніної М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Маріупольської міської ради на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 вересня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі у складі суду Томіліна О.М., у справі за заявою Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю «Маріст-Трейд», про знесення самочинно збудованої будівлі, -

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст заяви

02 вересня 2021 року Маріупольська міська рада звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю «Маріст-Трейд», про знесення самочинно збудованої будівлі.

Позов вмотивовано тим, що 15.04.2021 управління Державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради направило 05 квітня 2021 року ОСОБА_2 , головного спеціаліста відділу контролю управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради, для здійснення позапланової перевірки щодо «Виконання будівельних робіт за адресою: Запорізькешосе, земельна ділянка б/н (кадастровий 0:04:027:0506) у Центральному районі міста Маріуполя» відносно дотримання суб`єктом містобудування громадянином ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на підставі наказу начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради від 05.04.2021 №20.

За результатами проведення позапланової перевірки складено Акт від 05.04.2021, в якому зафіксовано порушення вимог законодавства, а саме: на земельній ділянці б/н (кадастровий номер 0:04:027:0506) у Центральному районі міста Маріуполя, яка належить ТОВ «Маріст-Трейд» на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04.10.2011 №4318, ОСОБА_1 виконуються будівельні роботи по зведенню фундаменту на підставі договору від 02.02.2021 №17/2/02/21 про надання дозволу на розміщення автомийки.

Будівельні роботи виконуються відповідачем без подання повідомлення про початок їх виконання, в порушення Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

05 квітня 2021 року Головним спеціалістом відділу контролю управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради Кочеткову О.С. було надано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, у якому зазначено, що з метою усунення виявлених порушень, необхідно подати повідомлення про початок виконання будівельних робіт до управління архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради до 05.06.2021; припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт до усунення виявлених порушень.

05.04.2021 стосовно ОСОБА_1 було складено Протокол про адміністративне правопорушення з вище вказаних підстав.

Постановою від 07.04.2021 року у справі про адміністративне правопорушення визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 гривень. ОСОБА_1 штраф у розмірі 8 500,00 гривень сплачено 07.04.2021 в добровільному порядку, що свідчить про визнання правопорушення.

10 червня 2021 року управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради здійснило повторну перевірку відповідача, за результатами проведення якої було складено Акт від 10.06.2021, в якому зафіксовано порушення вимог законодавства, а саме, що станом на 10.06.2021 ОСОБА_1 не подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт до управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради.

Тобто ОСОБА_1 не виконав вимоги Припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 05.04.2021, станом на 10.06.2021 будівельні та монтажні роботи продовжують виконуватися на об`єкті будівництва та не виконано вимоги Припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 05.04.2021, що є порушенням п.3 ч.3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

10.06.2021 було складено Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.96 КУпАП. Постановою від 14.06.2021 по справі про адміністративне правопорушення визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 96 КУпАП, накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6 800,00 гривень. Штраф у розмірі 6 800,00 гривень не сплачено.

Договір від 02.02.2021, укладений між ТОВ «МАРІСТ-ТРЕИД» та ФОП ОСОБА_1 №17/2/02-21 про надання дозволу на розміщення автомийки, містить умови, згідно з якими ТОВ «МАРІСТ-ТРЕЙД» надає право ФОП ОСОБА_1 на розміщення автомийки. Відповідно до частини 5 договору ОСОБА_1 розміщує автомийку та необхідне для цього обладнання; зобов`язаний погоджувати з ТОВ «МАРІСТ-ТРЕЙД» проектну документацію після погодження виконати підготовчі роботи з метою встановлення автомийки. Вважаючи таку бездіяльність відповідача, яка полягає у невиконанні у добровільному порядку вимог приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, що суперечить вимогам чинного законодавства, Маріупольська міська рада просить зобов`язати ОСОБА_1 знести самочинно збудовану будівлю, розташовану за адресою: Запорізьке шосе, земельна ділянка б/н (кадастровий номер 0:04:027:0506) у Центральному районі міста Маріуполя, яка належить ТОВ «Маріст-Трейд» та стягнути з ОСОБА_1 сплачену суму судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 2 270.00 грн.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 вересня 2021 року у відкритті провадження за позовною заявою Маріупольської міської ради відмовлено.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є ФОП і здійснює самочинне будівництво для ведення підприємницької діяльності. Отже, цільовим призначенням самочинно збудованої будівлі є комерційна діяльність. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з 10 серпня 2016 року зареєстрований як фізична особа підприємець, здійснює діяльність у сфері торгівлі, надання послуг перевезення, вантажний автомобільний транспорт та ін. Відомостей про припинення ним підприємницької діяльності станом на дату звернення з позовом немає.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи

Не погодившись з ухвалою про відмову у відкритті провадження, Маріупольська міська рада посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просив її скасувати, і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заява на видачу містобудівних умов і обмежень надана громадянином ОСОБА_1 та Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва видано також громадянином ОСОБА_1 . Позовними вимогами, з якими звертається ММР є зобов`язання ОСОБА_1 знести самочинно збудовану будівлю.

Помилковим є посилання суду першої інстанції до ч.3 ст.30 ГПК України, відповідно якої, спори що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини, оскільки спір виник між юридичною особою та фізичною особою-підприємцем про зобов`язання знести самочинно збудовану будівлю.

Спір за позовом ММР про зобов`язання знесення самочинного будівництва підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки цей спір виник не у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, а пов`язаний з вирішенням питання щодо речового права.

Доводи і заперечення інших учасників справи

Відповідач ОСОБА_1 , представник третьої особи Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради в суд апеляційної інстанції не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи попереджені належним чином підтвердженням чого є рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представник позивача до суду апеляційної інстанції не з`явився, надав заяву про відкладення розгляду справи через знаходження представника позивача відповідального за ведення даної справи на лікарняному.

Представник третьої особи ТОВ «Маріст-Трейд» Гаврилюк І.Г. не заперечувала проти розгляду справи у відсутність представника позивача.

Колегія суддів, з`ясувавши думку щодо заявленого клопотання, дійшла висновків про відмову в його задоволенні, зважаючи на скорочені строки розгляду скарги на ухвалу та враховуючи положення ч.2 ст.372 ЦПК України, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ч.2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

З договору №17/2/02-21 про надання дозволу на розміщення автомийки від 02.02.2021 вбачається, що його укладено між ТОВ «Маріст-Трейд» (Виконавець) та ФОП ОСОБА_1 (Замовник), та згідно з умовами даного договору Виконавець надає замовнику за плату право на тимчасове розміщення автомийки самообслуговування, пункту роздрібної торгівлі супутних товарів, на належній Виконавцю на праві власності земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: м. Маріуполь, Запорізьке шосе.

Тобто при пред`явленні позову позивач достовірно знав про ці обставини,

а саме про те, що ОСОБА_1 є ФОП який веде будівництво для здійснення підприємницької діяльності. Отже, цільовим призначенням будівлі є комерційна діяльність.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з 10 серпня 2016 року зареєстрований як фізична особа підприємець, здійснює діяльність у сфері торгівлі, надання послуг перевезення, вантажний автомобільний транспорт та ін. Відомостей про припинення ним підприємницької діяльності станом на дату звернення з позовом немає.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до п.1 ч.1ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є за змістом ч.1 ст.19 ЦПК України розгляд справ, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У відповідності до положень ст.20 ГПК України для віднесення справи до юрисдикції господарського суду необхідно визначити, чи правовідносини та спір є господарським, ознаками якого є участь у спорі суб`єкта господарювання, наявність між сторонами господарських відносин спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала би вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала би вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням..

15 травня 2019 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 686/19389/17 (провадження № 14-42цс19) сформулювала правовий висновок про те, що для встановлення факту користування фізичною особою земельною ділянкою з метою здійснення господарської, зокрема підприємницької, діяльності потрібно встановити факт ведення діяльності нею як ФОП на цій земельній ділянці, спрямованої на виготовлення та реалізацію, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру.

Відповідно до пункту 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції помилково визначив відповідача фізичною особою підприємцем під час звернення останнього до Маріупольської міської ради з питання видачі містобудівних робіт і обмежень - неприйнятні, бо у вказаній заяві зазначено, вони необхідні відповідачу для будівництва магазину з автомийкою.

Крім того вказана заява має додаток у вигляді копії документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію.

Суперфіцій це право користування чужою земельною ділянкою для забудови, окремий вид прав на чужі речі.

Позивачем до позовної заяви додано договір №17/2/02-21 про надання дозволу на розміщення автомийки від 02.02.2021 року, з якого вбачається, що його укладено між ТОВ «Маріст-Трейд» (Виконавець) та ФОП ОСОБА_1 (Замовник), та згідно з умовами даного договору Виконавець надає замовнику за плату право на тимчасове розміщення автомийки самообслуговування, пункту роздрібної торгівлі супутніх товарів, на належній Виконавцю на праві власності земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: м. Маріуполь, Запорізьке шосе.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з 10 серпня 2016 року зареєстрований як фізична особа підприємець, здійснює діяльність у сфері торгівлі, надання послуг перевезення, вантажний автомобільний транспорт та ін. Відомостей про припинення ним підприємницької діяльності станом на дату звернення з позовом немає.

Відповідно до пункту 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 вересня 2021 року, а тому підстави для її скасування відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд. та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINAv. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСІІЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновків, що суд першої інстанції вірно застосував норми процесуального закону.

Відповідно до положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повний текст постанови виготовлено 14 лютого 2022 року.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Маріупольської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді: С.А. Зайцева

Є.Є. Мальцева