ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 597/1500/21Головуючий у 1-й інстанції Шевчук В.М.
Провадження № 22-ц/817/235/22 Доповідач - Міщій О.Я.
Категорія - 310000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2022 року м. Тернопіль

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого - Міщій О.Я.

суддів - Костів О. З., Шевчук Г. М.,

секретар с/з - Сович Н.А.

з участю представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Дрозд Г.О., позивача ОСОБА_2 та його представника адвоката Беспалко І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі в режимі відеоконференції цивільну справу № 597/1500/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Заліщицького районного суду Тернопільської області від 25.11.2021 року, постановлену суддею Шевчук В.М., про призначення судової молекулярно - генетичної експертизи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 2015 року він та відповідачка проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Позивач зазначав, що під час спільного проживання, у них народилась дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості про батька дитини у свідоцтві про народження згідно частини 1 статті 135 СК України записано за прізвищем матері ОСОБА_4 , а по батькові за спільною згодою сторін зазначено за його ім`ям.

ОСОБА_2 вказав, що вважає себе батьком дитини ОСОБА_5 , однак відповідачка цей факт заперечує, тому його порушене право підлягає захисту в судовому порядку.

Враховуючи указані обставини, просив позов задовольнити та визнати його, ОСОБА_2 , батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В підготовчому судовому засіданні позивач та його представник адвокат Беспалко І.Р. подали клопотання про призначення судової молекулярно генетичної експертизи, проведення якої доручити судово експертній установі Львівському НДЕКЦ МВС України, за адресою: м.Львів вул.Збиральна 24.

Ухвалою Заліщицького районного суду від 25.11.2021 року клопотання позивача ОСОБА_2 та його представника задоволено. Призначено у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства судової молекулярно - генетичної експертизи, на вирішення якої поставлено наступні запитання:

Чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ? Чи існує кровна спорідненість між ними?

Проведення експертизи доручено судово - експертній установі Львівський НДЕКЦ МВС України, за адресою: м.Львів вул.Збиральна 24.

Зобов`язано відповідачку ОСОБА_1 доставити у визначений експертною установою час неповнолітнього ОСОБА_5 для збору необхідних зразків для проведення судової мелекулярно - генетичної експертизи.

Зобов`язано позивача ОСОБА_2 провести оплату за експертизу згідно рахунку.

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства зупинено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу від 25.11.2021 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Відповідачка вказала, що недоцільно призначати у справі молекулярно - генетичну експертизу, адже ОСОБА_2 подав позов із пропуском строку, визначеного ч. 2 ст. 129 СК України. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що у випадку направлення справи на експертизу вона не матиме можливості виконати вимоги ухвали про доставку дитини, оскільки є вагітною та у звязку із значною віддаленістю експертної установи від місця її проживання. Вважає, що поїздка в експертну установу та розгляд справи в суді можуть негативно вплинути на психічний стан малолітнього сина ОСОБА_3 . Також вказала, що вже тривалий час проживає з іншим чоловіком, її син ОСОБА_3 вважає цього чоловіка своїм батьком. Зазначила, що ОСОБА_2 , подаючи даний пазов, має на меті лише бажанням помститись їй за розрив відносин.

03.01.2022 року представник ОСОБА_2 адвокат Беспалко І.Р. надіслав відзив на апеляційну скаргу, указуючи на безпідставність її доводів, просив залишити без змін ухвалу Заліщицького районного суду від 25.11.2021 року.

Представник зазначив, що питання щодо строку, визначеного ч. 2 ст. 129 СК України, буде вирішуватися судом першої інстанції при розгляді справи по суті, тому посилання відповідачки з цього приводу вважає безпідставними.

Адвокат Беспалко І.Р. вказав, що син ОСОБА_3 тривалий час проживав разом з позивачем та перебував на його матеріальному утриманні, тому доводи про те, що направлення дитини в експертну установу може негативно вплинути її на психологічний стан є безпідставними.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вислухавши представників, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Задовольняючи клопотання позивача про призначення судової молекулярно генетичної експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Крім того, суд вважав, що на час проведення експертизи, провадження по справі слід зупинити.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Як зазначено у ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Досягнення завдань цивільного судочинства забезпечується, зокрема, за допомогою доказування - одного із основоположних елементів правосуддя.

Одним із джерел доказів, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є висновок експерта.

Призначення та проведення експертизи у цивільному судочинстві регулюється статтями 103-113 ЦПК України, Законом України «Про судову експертизу» від 25.02.1994 року № 4038-XII, «Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5.

Відповідно до вимог частин 1, 3, 4, 5 статті 103 Цивільного процесуального кодексу України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

З матеріалів справи видно, що позивач, звертаючись до суду з позовом, ставить питання про визнання батьківства, відтак для повного та всебічного з`ясування обставин, що мають істотне значення для вирішення справи, а саме наявність чи відсутність кровного споріднення позивача ОСОБА_2 з сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є необхідність у проведенні судової молекулярно-генетичної експертизи.

Колегія суддів вважає, що суд, вирішуючи питання про призначення експертизи, вірно виходив з того, що для з`ясування обставин, які стосуються предмету позову, необхідні спеціальні знання. У зв`язку з цим, доводи ОСОБА_1 щодо недоцільності призначення судової експертизи, колегія суддів вважає безпідставними. При цьому висновок експертизи у справі є лише одним з доказів, якому суд при ухваленні рішення надає правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку, визначеного частиною 2 ст. 129 СК України, не може бути підставою для скасування ухвали, оскільки дослідження судом обставин справи буде здійснюватись судом першої інстанції під час її розгляду по суті.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність можливості виконати вимоги ухвали про доставку дитини не є обставиною, яка може бути підставою для скасування ухвали.

У відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини («Jevremovic v. Serbia», заява № 3150/05, пункт 109, рішення ЄСПЛ від 17 травня 2007 року).

У цій справі інтереси дитини - ОСОБА_3 потребують відповіді, чи є ОСОБА_2 його батьком.

За змістом статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Заліщицького районного суду Тернопільської області від 25.11.2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складений 09.02.2022 року.

Головуючий

Судді