Справа №333/5951/21
Провадження №2/333/758/22
рішення

Іменем України

03 лютого 2022 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Тучкова С.С.,

за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, цивільну справу №333/5951/21 за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом до Територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її матір ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді однокімнатної квартири АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно заповідала позивачці ОСОБА_1 . Після смерті матері позивачка у встановлений законом строк звернулася до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, де за її заявою була заведена спадкова справа. Постановою державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Фоміною Т.В. від 03.08.2021 року у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено з підстав відсутності оригіналів правовстановлюючих документів.

Ухвалою суду від 03.09.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні ухвалою суду від 23.10.2021 року, за клопотанням представника позивача, витребувано з Шостої Запорізької державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 09.12.2021 року підготовче провадження по справі закрите та справу призначено до судового розгляду.

Позивач і її представник, будучи своєчасно і належним чином повідомленими судом про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява щодо слухання справи за відсутності сторони позивача, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Представник відповідача, будучи своєчасно і належним чином повідомленим судом про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, у поданій до суду заяві просив слухати справу за його відсутності (а.с.33).

Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , виданого 20.01.2016 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Родинні відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджуються свідоцтвом про народження позивачки та свідоцтвом про укладання шлюбу, з якого вбачається, що після укладання шлюбу ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_4 (а.с.18-19).

Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_2 від 13 грудня 1999 року квартира за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с.13).

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 04.10.2004 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що право власності на 1/2 частку спірної квартири зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с.20-21).

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 .

За життя, 28.10.2008 року, ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно заповідала позивачці ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Щур Мариною Ашурівною. Зареєстрований в реєстрі за №5232. Чинність заповіту перевірено державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, що підтверджується матеріалами спадкової справи, копія якої надійшла до суду (а.с.64-69).

Після смерті ОСОБА_2 спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 , з дотриманням встановленого законом шестимісячного строку, а саме 26.01.2016 року, звернулася до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, де за її заявою була заведена спадкова справа №33/2016 (а.с.41).

Інші спадкоємці до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталися, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с.40-70).

Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

На підставі ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 спадщину у вигляді однокімнатної квартири АДРЕСА_1 успадкувала позивачка ОСОБА_1 .

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Позивачка, через уповноваженого представника, виконала вказаний обов`язок і 03.08.2021 року звернулася до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте Постановою державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Фоміною Т.В. від 03.08.2021 року у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено з підстав відсутності оригіналів правовстановлюючих документів (а.с.54 на звороті, 70).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що в процесі розгляду справи встановлено, що до складу спадкового майна входить квартира АДРЕСА_1 . Належність спадкового майна спадкодавцеві підтверджується дослідженими судом письмовими доказами. Позивач є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 , адже на її користь складено заповіт і інші особи у належний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернулися. Отже, позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки в належний строк подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Виходячи з того, що нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину лише у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що підтверджують зареєстроване право власності спадкодавця на частку квартири, то суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе визнати право власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.392, 1268-1270 ЦК України, ст.ст.12, 76, 81, 89, 130, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради (, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.206) про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 03.02.2022 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя С.С. Тучков