Ухвала

09 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 569/14800/18

провадження № 61-18742св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину квартири, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, про визнання права особистої приватної власності на однокімнатну квартиру, за касаційною скаргою ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на постанову Рівненського апеляційного суду у складі колегії суддів: Шимківа С. С., Боймиструка С. В., Гордійчук С. О., від 23 вересня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири

АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 пред`явила зустрічний позов до ОСОБА_1 , в якому просила визнати за нею право особистої приватної власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у складі судді Ковальова І. М. від 12 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину квартири задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири

АДРЕСА_1 .

Припинено право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - служба

у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради,

про визнання права особистої приватної власності на однокімнатну квартиру відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 лютого

2021 року скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину квартири відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право особистої приватної власності

на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , площею 12,5 кв. м.

Вирішено питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 просить скасувати постанову Рівненського апеляційного суду від 23 вересня

2021 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Підставами касаційного оскарження судового рішення заявник зазначив неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених

у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі

№ 6-843цс17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 та постановах Верховного Суду

від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня

2018 року у справі № 404/1515/16-ц, від 30 червня 2020 року у справі

№ 369/11032/17, від 13 липня 2020 року справа № 173/2184/17

(пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також не дослідив належним чином зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину квартири, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, про визнання права особистої приватної власності на однокімнатну квартиру, за касаційною скаргою ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на постанову Рівненського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович