Провадження № 2/643/1283/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2022 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Харченко А.М.,

за участю секретаря - Шестакової К.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в:

29.06.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача АТ КБ «ПриватБанк» на його користь збитки в розмірі 1 574, 08 грн.; зобов`язати відповідача АТ КБ «ПриватБанк» перерахувати суму збитків у розмірі 1 574,08 грн. на рахунок позивача ОСОБА_1 , посилаючись на те, що він є клієнтом АТ КБ «Приватбанк» і має поточний рахунок № НОМЕР_1 («Рахунок»). 4 червня 2021 відповідач списав з рахунку гроші в розмірі 1 574,08 грн. без його розпорядження. За наявною в нього інформацією, відповідач списав гроші з рахунку для погашення заборгованості Приватного підприємства «ЗПК». Попри те, що договір банківського обслуговування між ним та відповідачем дозволяє списання грошей для погашення кредиту, за яким він є поручителем, таке списання було незаконним. Відповідач і він укладали договір поруки № 30904НAT0S0GT/DP1 від 5 вересня 2013 року, за яким він поручився перед відповідачем за виконання Приватним підприємством «ЗПК» (ідентифікаційний код 34114238) своїх зобов'язань за кредитним договором № НAT0L0K04129 від 5 вересня 2013 року. Однак, є судове рішення, яке підтверджує припинення вказаної поруки та унеможливлює стягнення з нього грошей, як із поручителя Приватного підприємства «ЗПК». 2 березня 2018 року Московський районний суд міста Харкова прийняв рішення у справі № 643/111941/15-ц, яким відмовив, відповідачу в позові до нього про стягнення заборгованості Приватного підприємства «ЗПК» за вказаним кредитним договором. Підставою для відмови в позові в цій справі стало те, що порука припинилася, адже відповідач не пред`явив йому вимогу про погашення заборгованості протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання Приватного підприємства «ЗПК», тобто від 4 листопада 2014 року. Відповідач пред'явив цю вимогу 24 липня 2015 року, тобто після спливу шести місяців від 4 листопада 2014 року. Через це порука припинилася та Московський районний суд м. Харкова відмовив відповідачу в позові про стягнення з нього заборгованості, як з поручителя Приватного підприємства «ЗПК». Відповідач не оскаржував зазначене рішення у справі № 643/11941/ 15-ц і воно набрало законної сили 10 квітня 2018 року. На його усні звернення за телефоном відповідач відмовився повернути списані гроші на рахунок. Безпідставно списавши гроші в розмірі 1 574,08 грн. із рахунку, відповідач порушив ст. 1071 ЦК України, а отже і його право на отримання послуги належної якості, передбачене ч.1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів». Він вважає, що внаслідок цього відповідач зобов'язаний відшкодувати йому збитки у вказаній сумі.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 02.07.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

30.11.2021 від представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк» Левицької А.В., яка діє на підставі виданої довіреності, до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що позивач, ОСОБА_1 , є клієнтом банку, значний та тривалий час користується послугами банку, як фізична особа і як керівник юридичної особи - Приватного підприємства "ЗПК". 06 вересня 2013 Приватне підприємство "ЗПК", в особі директора Шматова В.Л., уклали з ПАТ КБ "Приватбанк" (правонаступником якого є АТ КБ "Приватбанк") кредитний договір № HAT0LOK04129. Для забезпечення виконання зобов`язання за вищевказаним кредитним договором між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 було укладено Договір поруки № 30904HAT0S0GT/DP1 від 05.09.2013. Згідно п.2.2.1 Договору поруки "У випадку порушення Поручителем зобов`язання, передбаченого п.2.4.1. нього Поговору Поручитель доручає Кредиторові списувати грошові кошти з усіх відкритих на ім`я Поручителя рахунків, які зараховуються в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором у відповідності до встановленої Кредитним договором послідовності (черговості) виконання грошових зобов`язань».... " У відповідності до п.2.4.1. Договору поруки "Поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання Боржника, зазначені в направленій Кредитором вимозі згідно п.п.2.1.2 п.2.1. цього Договору. 30.04.2015 на адресу ПП «ЗПК» та ОСОБА_1 було направлено письмову вимогу щодо виконання кредитних зобов`язань. Проте, вищевказана вимога позивачем була проігнорована, зобов`язання за договором не виконані. Своїм підписом у договорі Позивач підтвердив свою згоду з умовами вищевказаного договору. Отже, позивач засвідчив, що він ознайомлений з істотними умовами договору та погоджується з ними. Умови договору не суперечать вимогам чинного законодавства, а сам договір або окремі його положення не визнані у встановленому законом порядку недійсними. Позивач не оспорює факту отримання, укладення, як кредитного договору, так і договору поруки № 30904HAT0S0GT/DP1 від 05.09.2013, в якому передбачено договірне списання. Не заперечується ним і факт наявності боргу основного Боржника - Приватне підприємство "ЗПК" перед Банком. Оскільки, АТ КБ «ПриватБанк» мав розпорядження позивача на списання грошових коштів з усіх рахунків клієнта при наявності на них необхідних коштів у межах сум, які підлягають сплаті Банку (договірне списання), то дії банку щодо списання коштів з картрахунку позивача є законними. Суд має врахувати, що права та обов`язки сторін закріплені в договорах, які і підлягають виконанню, якщо сторони про них домовились. Наявність судового рішення, яким відмовлено у стягненні заборгованості зі ОСОБА_1 , як поручителя, не є підставою для позбавлення права Кредитора на позасудові способи захисту, передбачені Договором. З матеріалів справи не вбачається, а позивачем не доведено незаконні дії ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", відсутність правових підстав для виконання договірного списання. Навпроти є очевидним, шо за позичальником рахувалася прострочена заборгованість та неналежне виконання умов договору, як з боку основного Боржника так і Поручителя, а тому вимоги позовної заяви повинні бути залишені без задоволення в повному обсязі.

07.12.2021 від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він просив позовні вимоги за зазначеним позовом задовольнити повністю, посилаючись на те, що у відзиві відповідач стверджує, що в Договорі поруки № 30904HAT0S0GT/DP1 від 5 вересня 2013 року позивач погодився на списання грошей із його рахунків у разі порушення зобов`язань за договором поруки, а також що наявність судового рішення про відмову у стягненні з нього заборгованості не є підставою для позбавлення відповідача права на позасудові способи захисту прав. Він не погоджується із цими твердженнями. У позові він писав, що 2 березня 2018 року Московський районний суд міста Харкова своїм рішенням у справі № 643/11941/15-ц не просто відмовив позивачу в тій справі (і, відповідно, відповідачу в поточній справі) у стягненні заборгованості, а й визнав поруку припиненою. У зазначеному рішенні суд вказав на неможливість не лише судового захисту прав кредитора, а взагалі здійснення будь-яких прав кредитора за порукою. За ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Московський районний суд міста Харкова у рішенні від 2 березня 2018 року у справі № 643/11941/15-ц встановив обставину припинення поруки між ним та відповідачем у поточній справі, яка існувала для забезпечення зобов`язань Приватного підприємства «ЗПК». Оскільки правовідносини поруки припинилися та відповідач не міг здійснювати свої права кредитора в тих правовідносинах. Відповідач не мав права списати 1 574,08 грн. із його рахунку 4 червня 2021 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , є клієнтом банку, значний та тривалий час користується послугами банку, як фізична особа і як керівник юридичної особи - Приватного підприємства "ЗПК" та має поточний рахунок № НОМЕР_1 .

06 вересня 2013 Приватне підприємство "ЗПК", в особі директора Шматова В.Л., уклали з ПАТ КБ "Приватбанк" (правонаступником якого є АТ КБ "Приватбанк") кредитний договір № HAT0LOK04129.

Для забезпечення виконання зобов`язання за вищевказаним кредитним договором між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 було укладено Договір поруки № 30904HAT0S0GT/DP1 від 05.09.2013 (а.с. 25 - 26).

Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

4 червня 2021 відповідач АТ КБ «ПриватБанк» списав з рахунку позивача ОСОБА_1 гроші в розмірі 1 574,08 грн. (а.с.5).

Відповідно до ч. 1 ст. 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Згідно з ч. 2 ст. 1071 ЦК України, грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02.03.2018, стягнуто з Приватного підприємства «ЗПК» на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором від 05 вересня 2013 року в розмірі 726 344 грн. 28 коп.; стягнуто з Приватного підприємства «ЗПК» на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» сплачені позивачем при подачі позову судовий збір в розмірі 3 654 грн. 00 коп. У позові до ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі (а.с. 38 - 40).

Крім того, зазначеним рішенням суд встановив обставину припинення поруки між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк», яка існувала для забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між Приватним підприємством «ЗПК» та АТ КБ «ПриватБанк».

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02.03.2018 набрало законної сили 10.04.2018.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки правовідносини за договором поруки між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 припинені, тому і право кредитора, і обов`язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

На підставі викладеного, суд вважає можливим позов ОСОБА_1 задовольнити та стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 збитки в розмірі 1 574, 08 грн., перерахувавши зазначену суму на його рахунок.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в дохід держави в розмірі 992, 40 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 264-265, 279 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», , місце знаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , збитки в розмірі 1 574 (одна тисяча п`ятсот сімдесят чотири) грн. 08 коп. та перерахувати зазначену суму на рахунок № НОМЕР_1 , який відкритий на його ім`я в Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк».

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», , місце знаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, судовий збір в дохід держави в розмірі 992, 40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Харченко А.М.