РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 лютого 2022 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.

за участю секретаря - Бойко Л.Л.

позивачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

28.07.2021р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який мотивує тим, що з 22.07.2005р. по 24.10.2006р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Від шлюбу спільних дітей не має. В період шлюбу вона на підставі договору купівлі-продажу від 10.05.2006р. стала власником трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 69,26кв.м. Зазначена квартира була придбана, хоча і в період зареєстрованого шлюбу з відповідачем, але нею особисто за кредитні кошти, отримані на підставі кредитного договору. Погашення кредиту вона здійснювала самостійно після розірвання шлюбу.

Просить визнати за нею право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 30.07.2021р. відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 18.01.2022р. підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Позивачка ОСОБА_1 , яка була допитана в судовому засіданні за правилами допиту свідка відповідно до ст.234 ЦПК України, позовні вимоги підтримала повністю та суду пояснила, що вона дійсно перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 22.07.2005р. по 24.10.2006р. Від шлюбу вони спільних дітей не мають. 10.05.2006р. вона уклала договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Квартиру придбала за кошти, отримані на підставі кредитного договору, укладеного нею з АТ «Факторіал-Банк». Також було укладено іпотечний договір і вказана квартира була передана нею в іпотеку Банку. Про укладання договору купівлі-продажу ОСОБА_2 було відомо, він надавав письмову згоду на придбання квартири, однак жодним чином в придбанні квартири не приймав участь. Фактично через два дні він поїхав від неї і вона більше ніколи з ним не зустрічалась, місце його знаходження їй невідомо. Кредит за квартиру вона сплачувала самостійно з особистих коштів, сплачувала комунальні послуги, самостійно робила в ній ремонт, в цьому їй допомагали друзі, в т.ч. теперішній чоловік ОСОБА_3 . З ним вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з літа 2006р., а в 2010р. офіційно зареєстрували шлюб. Родиною вони мешкають в спірній квартирі з моменту придбання до теперішнього часу. Кредит вона повністю виплатила в 2016р. В цьому їй допомагав чоловік ОСОБА_3 також вона працювала масажисткою, була зареєстрована як приватний підприємець. ЇЇ річний дохід становив десь 100тис.грн. Відповідач жодним чином в погашенні кредиту участі не приймав. На даний час вона має намір розпорядитись квартирою, але не може це зробити, оскільки формально квартира придбана в період шлюбу, а майно придбане в період шлюбу за законом відноситься до спільного сумісного майна подружжя. Просить позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву на позов або зустрічного позову не подав.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.328 ЦК Україниправо власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно ч.1,3 ст.334 ЦК Україниправо власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з п.3 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Суд встановив, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі з 22.07.2005р. по 24.10.2006р. Від шлюбу спільних дітей не мають.

Згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим 10.05.2006р. приватним нотаріусом ЗМНО Журавльовою З.В., реєстровий №512, позивачка ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 69,26кв.м., житловою - 45,9кв.м., вартістю 222 200,00грн., що еквівалентно 44000 доларів США.

Право власності на квартиру зареєстровано за позивачкою ОСОБА_1 в установленому законом порядку.

Позивачка ОСОБА_1 зареєстрована у вказаній квартирі з 25.05.2006р. по теперішній час.

Також встановлено, що 10.05.2006р. між АТ «Факторіал-Банк» та позивачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №071-г/37, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала на придбання квартири АДРЕСА_1 грошові кошти в розмірі 202 000,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на строк до 08.05.2026р.

10.05.2006р. між АТ «Факторіал-Банк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір №071-г/37/06, відповідно до якого ОСОБА_1 в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором передала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 .

Інформація про іпотеку та застосування відповідного обтяження міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В ньому ж міститься інформація про припинення іпотеки та відповідного обтяження, яка зареєстрована 29.09.2016р. на підставі листа ПАТ «Фідобанк» (правонаступник первісного кредитора та іпотекодержателя) від 15.07.2016р.

Відповідно до квитанцій позивачка ОСОБА_1 протягом 2006-2016р. сплачувала кошти на погашення кредиту за кредитним договором №071-г/37 від 10.05.2006р.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що з літа 2006р. він перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_1 , в 2010р. вони зареєстрували шлюб офіційно. В 2006р. ОСОБА_1 звернулась до нього з проханням встановити кондиціонер в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яку вона купила за кредитні кошти. Потім він допомагав їй робити ремонт в квартирі, оскільки чоловічих рук не було. З першим чоловіком ОСОБА_1 він не знайомий та ніколи його не бачив. Ремонт відбувався за кошти ОСОБА_1 , вона працювала масажистом. Кредит за квартиру також сплачувала ОСОБА_1 . Коли вони стали мешкати разом, у них був спільний бюджет і вони сплачувати кредит за спільні кошти. Кредит за квартиру був повністю виплачений десь у 2016р. На даний час він разом з ОСОБА_1 та її дитиною мешкають в зазначеній квартирі, сплачують разом комунальні послуги, ведуть спільний побут.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що є другом ОСОБА_1 з дев`яностих років. Квартиру, в якій зараз мешкає ОСОБА_1 з чоловіком та дитиною, вона купувала самостійно. Колишнього чоловіка ОСОБА_1 ОСОБА_2 він бачив тільки тоді, коли вони ще мешкали у матері ОСОБА_1 , до придбання квартири. Після того, як ОСОБА_1 купила квартиру, він ОСОБА_2 більше ніколи не бачив. Він допомагав ОСОБА_1 робити ремонт в цій квартирі, оскільки не було чоловіка.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, вона є подругою ОСОБА_1 , знає її з дитинства. До купівлі ОСОБА_1 квартири №64 вони мешкали в одному будинку по сусідству. Чоловіка ОСОБА_1 ОСОБА_2 , вона бачила усього два рази, ще коли ОСОБА_1 з ОСОБА_2 мешкали к матері ОСОБА_1 , і то він був в нетверезому стані. В придбаній квартирі ОСОБА_2 ніколи не бачила, вже до придбання квартири ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сварились, то розходились, то сходились. Коли ОСОБА_1 купила квартиру, вона допомагала їй з ремонтом. У процесі ремонту вона ОСОБА_2 не бачили, з ремонтом він не допомагав. Квартира була придбана в кредит, кредит оформляла ОСОБА_1 , вона була на той час приватним підприємцем, займалася масажами, кошти за кредит також сплачувала ОСОБА_1 . На даний час кредит вже погашений.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, вона була сусідкою ОСОБА_1 , коли вона мешкала з матір`ю. З колишнім чоловіком ОСОБА_2 ОСОБА_1 прожила зовсім недовго, він любив випити, влаштовував бійки. Після того, як ОСОБА_1 придбала квартиру, він поїхав. В якому році ОСОБА_1 придбала квартиру, вона не пам`ятає. ОСОБА_1 сама заробляла на квартиру, працювала масажистом. Квартира була придбана в кредит, кошти за кредит сплачувала ОСОБА_1 . ОСОБА_1 брала у неї в борг кошти на ремонт квартири. На даний час вона мешкає разом з чоловіком ОСОБА_15 в придбаній квартирі.

Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає позов ОСОБА_1 обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню.

Суд виходить з того, що у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, в силу якої набуте за час шлюбу майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, незалежно від того, що один із них не мав самостійного заробітку (доходу). Спростувати цю презумпцію може той із подружжя, який оспорює поширення правового режиму спільності майна на певний об`єкт, надавши відповідні докази, що мають відповідати вимогам належності та допустимості і це є її процесуальним обов`язком.

Так, суд вважає встановленим та доведеним, що квартира АДРЕСА_1 , незважаючи на те, що була придбана в період зареєстрованого шлюбу між сторонами, є особистою приватною власністю позивачки ОСОБА_1 , оскільки куплена нею за особисті кошти, які позивачка отримала на підставі кредитного договору №071-г/37 від 10.05.2006р. За змістом кредитного договору цільове призначення кредиту - придбання нерухомості. Вказана квартира була передана позивачкою ОСОБА_1 в іпотеку банку в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором.

Сама по собі нотаріальна згода відповідача ОСОБА_2 на придбання вказаної квартири та передачу її в іпотеку банку, не спростовує належності квартири позивачці на праві особистої приватної власності.

Як достовірно встановлено судом, отримані на купівлю квартири кредитні кошти позивачкою ОСОБА_1 регулярно повертались після розірвання шлюбу з відповідачем, в 2016р. вона повністю погасила кредит і іпотека квартири була припинена.

З моменту придбання та до теперішнього часу позивачка ОСОБА_1 разом з чоловіком ОСОБА_3 (в шлюбі з 2010р.) та донькою проживає в спірній квартирі, користується нею, здійснює заходи щодо утримання квартири.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , а також наданими позивачкою письмовими документами -договором купівлі-продажу спірної квартири, кредитним та іпотечним договорами, квитанціями про сплату кредитних коштів, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які суд вважає належними, допустимими, достовірними та достатніми для ухвалення цього рішення.

Жодних доказів того, що відповідач ОСОБА_2 приймав участь в придбанні квартири, погашенні кредиту, суду не надано. Останній, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибув, обґрунтованих заперечень проти позову ОСОБА_1 не подав.

При цьому, суд враховує, що з моменту розірвання шлюбу (жовтень 2006р.) пройшов значний період часу, відомостей про те, що відповідач виявляв намір користуватись вказаною квартирою, оформити право на частку квартири як на спільне майно подружжя, суду не надано і судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.15,16,316,328,334 ЦК України, ст.57,60 СК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,280,282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 09.02.2022р.

Суддя Н.А. Мурашова

01.02.2022