Справа № 515/1857/21
Провадження № 2/515/239/22
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача (за довіреністю) Мотуз І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області в по- рядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Татарбунарського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)

про звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В:

29 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив зві- льнити майно з-під арешту, посилаючись на наступні обставини.

24 грудня 2021 року він отримав інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 292453321, ознайомившись з якою виявив, що на все його нерухоме майно в межах 187000 грн. накладено арешт. Зареєстровано 16.02.2011 р. за № 10838607 Одеською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження - постанова державного виконавця Татарбунар- ського РУЮ Сєдої Т.М. про відкриття виконавчого провадження ВП 42005733 від 25.10.2010 р., об`єкт обтяження - невизначене майно, все нерухоме майно в межах 187000 грн.

11.11.2021 р. з Державного ощадного банку України Акціонерного товариства Філії - Одесько- го обласного управління йому повідомлено, що за кредитним договором № 1994-н від 03.10.2007 р. між ВАТ «Державний ощадний банк Україна» та ОСОБА_1 та договором поруки № 1 до кредитного договору № 1994-н від 03.10.2007 р. між ВАТ «Державний ощадний банк Україна» та ОСОБА_2 , ним було погашено заборгованість перед Акціонерним товариством «Державний ощадний банк» в особі філії-Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» в повному обсязі та претензії за вищевказаними договорами до нього відсутні.

16 листопада 2021 р. він звернувся до Татарбунарського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області щодо зняття арешту з усього рухомого та неру- хомого свого майна та 23 грудня 2021 року отримав відповідь, з якої слідує, що Татарбунарським відділом державної виконавчої служби на підставі п.2 ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» знято арешт з усього його рухомого та нерухомого майна, в той же час у зв`язку з відсутністю у Татарбунарському відділі ДВС непогашених та відкритих виконавчих проваджень відносно нього арешт майна по виконавчому провадженню № 2218944 не знято та рекомендовано

звернутись до суду. У позасудовому порядку він не має змоги зняти арешт, тому звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 02.12.2020 р. справу призначено до розгляду у спрощеному позовному прова- дженні, відповідно до ст.274 ЦПК України (а.с.13).

Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу розглядати без його участі (а.с.10).

Представник відповідача також у судове засідання не з`явилася, надала до суду заперечення, в яких зазначила, що станом на 11.01.2022 р. в Автоматизованій системі виконавчих проваджень у Татарбунарському відділі державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одесь- кої області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за ОСОБА_1 відсутні непогашені та відкриті виконавчі провадження. Проте, арешт з усього нерухо- мого майна від 16.02.2011 р. винесений на підставі ухвали Татарбунарського районного суду Оде- ської області від 15.10.2010 р. № 2-880; щодо стягнення на користь Акціонерного товариства «Дер жавний ощадний банк» в особі філії-Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний ба нк України» боргу у розмірі 187000 грн. Татарбунарським відділом державної виконавчої служби арешт не знято та рекомендовано позивачеві звернутися до суду у зв`язку з тим, що арешт накла- дений на підставі ухвали суду № 2-880 від 15.10.2020 р. як захід забезпечення позову від Акціоне- рного товариства «Державний ощадний банк» в особі філії-Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» в межах суми 187000 грн. Отже, не дивлячись на те, що пос- тановою державного виконавця виконавче провадження № 22188944 було закінчено у зв`язку з по- вним виконанням ухвали Татарбунарського районного суду від 15.10.2010 р. № 2-880 із заходом забезпечення позову, в рамках якого було накладено арешт на майно, однак під час винесення по- станови про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем не було вирішено пита- ння щодо зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , так як вказана дія можлива тільки після скасування ухвали суду про захід забезпечення позову. У зв`язку з чим просила відмовити по зивачу у задоволені позовних вимог у повному обсязі, а справу розглядати у відсутність представ- ника відповідача (а.с.15-18).

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсу- тності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального техніч- ного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задо- воленню з огляду на таке.

Відповідно до повідомлення від 11.11.2021 р. з Державного ощадного банку України Акціонер- рного товариства Філії - Одеського обласного управління, за кредитним договором № 1994-н від 03.10.2007 р., укладеним між ВАТ «Державний ощадний банк Україна» та ОСОБА_1 та договором поруки № 1 до кредитного договору № 1994-н від 03.10.2007 р. між ВАТ «Державний ощадний банк Україна» та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 погашено заборгованість перед Банком в повному обсязі та претензії за вищевказаними договорами до нього відсутні (а.с.4).

З листа Татарбунарського відділу ДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Пів- деннного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 20.12.2021 р. (а.с.5) слідує, що станом на 20.12.2021 р. у вказаному відділі відсутні непогашені та відкриті виконавчі провадженні відносно ОСОБА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав вла- сності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`є- ктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 292453321, на все нерухоме майно ОСОБА_1 в межах 187000 грн. накладено арешт. Зареєстровано 16.02.2011 за № 10838607. Одеською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяже- ння: постанова про відкриття виконавчого провадження, ВП 42005733, 25.10.2010, ВДВС Татарбу- нарського РУЮ, державний виконавець Сєда Т.М., об`єкт обтяження: невизначене майно, все не- рухоме майно в межах 187000 грн., власник ОСОБА_1 (а.с.6).

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на май- но (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згід но з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з ма- йна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконав- чої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Згідно ст.60 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зня- ття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше на- ступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, од- нак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно.

Як передбачено ст.17 Закону України від 23.02.2006 р. № 3477-ІV "Про виконання рішень та за стосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейсь- кого Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції з прав людини, визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змі- сту порушеного права та характеру правопорушення.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись за захистом свого особистого нема- йнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед інших, припинення дії, яка порушує право.

В силу ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

За змістом абзаців першого та другого пункту 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зня- ття арешту з майна" від 03.06.2016 р. № 5 (далі Постанова № 5), у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішен- ня, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Згідно абзацу першого пункту другого Постанови № 5, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або ін- шій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Пунктом 13 Постанови № 5 роз`яснено, що при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обста- вини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог.

Відповідно до ст.ст.317, 321. 391 ЦК України, власникові належать права володіння, користува- ння та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути проти-

протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм май- ном.

Як передбачено ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така пози- ція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15.05.2013 р., яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України, є обов`язковою для суду.

Виходячи з вищевикладеного слід зазначити, що на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень), накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на влас- ний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна, тому позов підлягає до задоволення.

Позивач не ставить перед судом питання щодо стягнення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.56,59 Закону України «Про виконавче провадження», Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з роз- гляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" від 03.06.2016 р. № 5, ст.ст.16, 321, 386 ЦК України, ст.ст.76-81,133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту задово- льнити.

Скасувати арешт, накладений постановою про відкриття виконавчого провадження ВП 2218944 від 25.10.2010 р. відділом державної виконавчої служби Татарбунарського районного управління юстиції на невизначене майно, все нерухоме майно в межах 187000 грн. щодо ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер обтяжень № 10838607.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про голошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили піс- ля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко С.В.