Головуючий у І інстанції Борець Є.О.
Провадження № 22-ц/824/1092/2022 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 лютого 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Гуля В.В., Мельника Я.С.,

при секретарі: Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Зал офіційних делегацій» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Зал офіційних делегацій» про визнання неправомірним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив ухвалити рішення про його задоволення, посилаючись на те, що з 10.01.2017 року він працює в ДП «Зал офіційних делегацій» на посаді агента з організації обслуговування авіаперевезень.

Наказом т.в.о. директора ДП «Зал офіційних делегацій» №19/к від 10 лютого 2021 року позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення ним стандарту підприємства №СТП-01 від 11 липня 2016 року «Кодекс корпоративної етики, вимоги до поведінки та зовнішнього вигляду працівників Державного підприємства «Зал офіційних делегацій».

Вищевказаний наказ позивач вважає незаконним, оскільки в його змісті не конкретизовано, в чому саме полягає порушення трудової дисципліни, а розміщення у застосунку «Viber» критичних суджень щодо діяльності керівництва ДП «Зал офіційних делегацій» не пов`язано з виконанням ОСОБА_1 трудових функцій та не може бути підставою для накладення на нього дисциплінарного стягнення. У зв`язку із цим Незалежна профспілка авіапрацівників ДП «Зал офіційних делегацій», членом якої є ОСОБА_1 , не надала згоду на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Крім того, строк для застосування дисциплінарного стягнення закінчився ще 9 лютого 2021 року, тоді як оскаржуваний наказ був виданий 10 лютого 2021 року. Вищенаведені обставини свідчать не тільки про безпідставність накладення на позивача дисциплінарного стягнення, але й про недотримання порядку притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд визнати неправомірним та скасувати наказ т.в.о. директора ДП «Зал офіційних делегацій» №19/к від 10 лютого 2021 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано неправомірним та скасовано наказ тимчасово виконуючого обов`язки директора державного підприємства «Зал офіційних делегацій» №191 від 10 лютого 2021 року, яким ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Стягнуто з державного підприємства «Зал офіційних делегацій» на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 908 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ДП «Зал офіційних делегацій» в особі директора ДП «Зал офіційних делегацій» Гріздака В.В. подав на рішення апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Обгрунтовуючи скаргу, відповідач посилався на те, що позивач поширив повідомлення у застосунку «Viber» саме в робочий час та під час виконання покладених на нього трудових обов`язків, передбачених Посадовою інструкцією агента з організації обслуговування авіаперевезень відділу з організації обслуговування авіаперевезень та іншими нормативними актами.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. (Позиція ВС України щодо накладення на працівника дисциплінарного стягнення висловлена у Постанові від 22 липня 2020 року у справі № 554/9493/17 (провадження № 61-38286св18). Саме за порушення ОСОБА_1 вимогстандарту підприємства №СТП-01 від 11 липня 2016 року «Кодекс корпоративної етики, вимоги до поведінки та зовнішнього вигляду працівників Державного підприємства «Зал офіційних делегацій», що є обов`язковим для виконання для працівників ДП «ЗОД» під час виконання трудових функцій на протязі робочого часу, встановленого Правилами про внутрішній трудовий розпорядок для працівників ДП «ЗОД», що є Додатком №4 до Колективного договору на 2013-2014 роки, видано наказ №19/к від 10.02.2021 року про винесення догани.

Також апелянт у скарзі посилався на те, що в жодному нормативному акті, в тому числі і в Статуті Незалежної профспілки авіапрацівників ДП «ЗОД», не визначено право на свободу вираження поглядів ОСОБА_1 , як члена профспілкової організації, під час виконання трудових функцій на протязі робочого часу, встановленого Правилами про внутрішній трудовий розпорядок для працівників ДП «ЗОД», що є Додатком №4 до Колективного договору на 2013-2014 роки.

Внаслідок вищезазначеного, суд першої інстанції неправильно дослідив та оцінив докази щодо прав та зобов`язань, відповідальність осіб, що є членами профспілкових органів, які встановлені законодавством України, під час виконання такими особами трудових функцій.

Також зазначав, що судом, в зв`язку з неправильним дослідженням та оцінкою доказів по справі, при прийнятті рішення помилково визнано невідповідність оскаржуваного наказу про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності ч.1 ст. 139 та ч.1 ст. 147 КЗпП України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 заперечив проти задоволення скарги ДП «Зал офіційних делегацій» та просив залишити рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване.

В судовому засіданні представник ДП «Зал офіційних делегацій» Ястребова В.А. апеляційну скаргу підтримала та просила про її задоволення з викладених у ній підстав.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Чугаєнко О.М. в апеляційному суді проти задоволення скарги відповідача заперечила та просила рішення суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване, з підстав, викладених у відзиві на скаргу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працює в ДП «Зал офіційних делегацій» на посаді агента з організації обслуговування авіаперевезень, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 , заведеної на ім`я позивача (а.с.10-14).

Зі змісту п.1.3 Посадової інструкції агента з організації обслуговування авіаперевезень відділу з організації обслуговування авіаперевезень, затвердженої 26 жовтня 2020 року т.в.о. директора ДП «Зал офіційних делегацій» (а.с.15-17, 61-63), вбачається, що у своїй діяльності позивач керується чинним законодавством України, нормативно-правовими актами Державної авіаційної служби України, Державної прикордонної служби України та Державної митної служби України, галузевими нормативними документами, правилами авіакомпаній, Технологією обслуговування пасажирів ДП «Зал офіційних делегацій», наказами та розпорядженнями ДП «Зал офіційних делегацій», Положенням про відділ з організації обслуговування авіаперевезень, а також Кодексом корпоративної етики, вимогами до поведінки та зовнішнього вигляду працівників ДП «Зал офіційних делегацій», цією Інструкцією.

З вищевказаною Інструкцією ОСОБА_1 був ознайомлений 10 листопада 2020 року, що підтверджується його особистим підписом у відомості ознайомлення з посадовою інструкцією (а.с.64).

Зі змісту розділу 5 «Етичні правила взаємодії підлеглого з керівником» стандарту підприємства №СТП-01 від 11 липня 2016 року «Кодекс корпоративної етики, вимоги до поведінки та зовнішнього вигляду працівників Державного підприємства «Зал офіційних делегацій» вбачається, що до позивача ставляться такі вимоги: відноситись до керівника з повагою, демонструючи готовність до взаємодії та виконання доручень; бути відданим та надійним; намагатись допомогти керівнику у створенні доброзичливої моральної атмосфери; не поводитись з керівником занадто зухвало; думати про те, де і в чому було допущено помилку, оскільки критичні зауваження керівника завжди мають сенс; не допускати спроби нав`язати керівнику свою точку зору, категоричний тон, завжди застосовувати такт та ввічливість; інформувати керівника у випадку, якщо в колективі очікується або трапилась радісна чи прикра подія; намагатись допомогти керівнику, полегшити йому вихід та запропонувати свої рішення; не звертатись «через голову» (крім екстрених випадків) за допомогою, порадою, пропозицією, оскільки такі дії свідчать про неповагу, сумнів у компетентності безпосереднього керівника, завдають удар по його авторитету та гідності.

Зі змісту розділу 6 «Правила ділової поведінки працівників ДП «ЗОД» стандарту підприємства №СТП-01 від 11 липня 2016 року «Кодекс корпоративної етики, вимоги до поведінки та зовнішнього вигляду працівників Державного підприємства «Зал офіційних делегацій» вбачається, що дотримання субординації на підприємстві є обов`язковим. До неприйнятної поведінки працівників в ДП «Зал офіційних делегацій» віднесено: формальне ставлення до своїх обов`язків (тільки в межах своєї посадової інструкції), зокрема не допускається робота за принципом «Я свою справу зробив, а ви - як хочете»; панібратство з клієнтами або в їх присутності; спілкування в різкому тоні, вживання грубих слів, суржику, нецензурної лексики за жодних обставин; відволікання від виконання робочих завдань; залишення робочого місця під час виконання виробничого завдання без погодження з безпосереднім керівником. До забороненої поведінки працівників в ДП «Зал офіційних делегацій» віднесено: некоректне поводження з клієнтами, свідоме невиконання перед клієнтами зобов`язань, недотримання вимог керівних документів; ведення ділового спілкування з представниками конкуруючих організацій без узгодження з керівництвом; зауваження в присутності підлеглих; обговорювання заробітної плати і компенсації, за винятком спілкування з цього приводу з безпосереднім керівником; користування особистими електронними гаджетами під час виконання виробничих завдань, в присутності клієнтів; перебування в стані або з ознаками алкогольного або наркотичного сп`яніння; прояв нелояльності до підприємства, нехтування інтересами ДП «Зал офіційних делегацій», підтасовування фактів, видача одного за інше, приховування інформації або розповсюдження неправдивої інформації, розкриття комерційної таємниці та конфіденційної інформації, інформації про клієнтів, неповажні відгуки про підприємство; висловлювання негативних відгуків про клієнтів ДП «Зал офіційних делегацій».

13 серпня 2016 року ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом стандарту підприємства №СТП-01 від 11 липня 2016 року «Кодекс корпоративної етики, вимоги до поведінки та зовнішнього вигляду працівників Державного підприємства «Зал офіційних делегацій», що підтверджується особистим підписом позивача у відомості ознайомлення з Кодексом корпоративної етики, вимогами до поведінки та зовнішнього вигляду працівників ДП «Зал офіційних делегацій» (а.с.54-60).

Також встановлено, що 9 січня 2021 року о 17 годині 30 хвилин в застосунку «Viber» ОСОБА_1 оприлюднив серед учасників групи ДП «Зал офіційних делегацій» фотозображення листа керівника Державного управління справами №01-13/11/2583 від 30 грудня 2021 року (а.с.26-27, 72), а також розмістив повідомлення (а.с.28, 72-75) такого змісту: «Дорогі друзі)) Нажаль в ЗОДі останні 5 років склалась традиція!!! Коли профспілка бореться за права робітників!!! Наші права!! Просто право працювати і жити!!!! Це лист з ДУСі!!!! Даже ДУС дав відповідь на наш запит!!! А наш «шановний» т.в.о. не спромігся! Виплати були незаконні!!!!! Про що і йдеться у відповіді!!!!! Але змінами в штатному розписі це не закінчиться!!! Тепер нехай, той що втирав Вам на зборах, що це законно, відповість за 18 місяців свого керівництва!!!! Наголошую!!!! Що профспілка завжди діяла і діє в правовому полі!!! Це тільки 1 крок до пояснення т.в.о. його незнання законів та використовування свого службового положення!!! Так діють тільки покидьки, які не можуть довести законності своїх дій!!!! Думаю всім зрозуміло чого прибиральниць перевели в відділ ОСОБА_2!!!!! Людину яка прийшла в ДП «ЗОД» з залякуванням працівників що перестане платити страховку, брехнею, погрозами в мою адресу, чекає кримінальне, адміністративне, та саме головне людське та публічне майбутнє!!! Ще раз наголошую і нагадую, що профспілка жодного разу не використала злочинні методи!!!! Хто з мечем до нас прийде, той сам собі нашкодить!!!!».

Наказом т.в.о. директора ДП «Зал офіційних делегацій» №19/к від 10 лютого 2021 року (а.с.9) ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 є членом Незалежної профспілки авіапрацівників ДП «Зал офіційних делегацій», яка, розглянувши подання Т.в.о. Директора ДП «Зал офіційних делегацій» Гріздака В.В. від 16.01.2021 року №17 щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани ОСОБА_1 , агента з організації обслуговування авіаперевезень ДП «ЗОД», який є членом Ради НПА ДП «ЗОД», 28.01.2021 року відмовила у наданні згоди на притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани (а.с.36-38).

Ухвалюючи рішення про скасування наказу про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, суд першої інстанції виходив з того, що наказ був виданий з порушенням встановленого законом порядку та підстав його видачі, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитись до майна власника, з яким укладено договір.

Згідно з ч.1 ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення з роботи.

Відповідно до ч.3 ст.149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Згідно з ч.1 ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Відповідно до ч.2 ст.252 КЗпП України зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

Згідно ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватись своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Згідно ч.2 ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод здійснення вказаних свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Під час розгляду справи відповідачем належними та допустимими доказами не було доведено тієї обставини, що ОСОБА_1 поширив повідомлення у застосунку «Viber» в робочий час та під час виконання покладених на нього трудових обов`язків, у зв`язку із чим обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що поширення позивачем повідомлення у застосунку «Viber» не може вважатись порушенням трудової дисципліни в розумінні ч.1 ст.139 та ч.1 ст.147 КЗпП України, що виключає можливість притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності із накладенням дисциплінарного стягнення у вигляді догани. При цьому, правильними є і посилання суду у рішенні на те, що оскільки профспілкова організація, членом якої є позивач ОСОБА_1 , відмовила у наданні згоди на притягнення його до дисциплінарної відповідальності, що підтверджується протоколом засідання ради Незалежної профспілки авіапрацівників ДП «Зал офіційних делегацій» №02 від 28 січня 2021 року (а.с.34-35, 37-38), дана обставина свідчить про те, що оскаржуваний наказ суперечить не тільки ч.1 ст.139 та ч.1 ст.147 КЗпП України, а також був виданий з порушенням вимог, передбачених ч.2 ст.252 КЗпП України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що позивачем суду надано належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог, законним та обґрунтованим є висновок суду про задоволення позову та визнання незаконним і скасування наказу про накладення на позивача дисциплінарного стягнення.

Доводи апеляційної скарги про те, що поширення позивачем повідомлення у застосунку «Viber» було здійснене в робочий час та під час виконання покладених на нього трудових обов`язків, обгрунтованості висновків суду не спростовують, оскільки долучений відповідачем до скарги табель робочого часу (а.с.114) підтверджує лише те, що ОСОБА_1 09 січня 2021 року був на роботі, що, однак, жодною мірою не свідчить про те, що поширенням в робочий час повідомлення у застосунку «Viber» позивач порушив трудові обов`язки, покладені на нього правилами внутрішнього трудового розпорядку, допустивши таким чином порушення трудової дисципліни.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди відповідача з висновками суду щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення за наслідками розгляду даної категорії справ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги відповідача цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, а скарги Державного підприємства «Зал офіційних делегацій» - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Зал офіційних делегацій» - залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: