Провадження № 2/761/3155/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,

встановив:

17.03.2021 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета пору: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, у якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона з відповідачем проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу та мають спільну малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач проживає окремо від позивачки та дитини, жодної участі у вихованні дитини не приймає, про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток не піклується, матеріальної допомоги у добровільному порядку на її утримання не надає. Таким чином, оскільки вказана поведінка відповідача свідчить про ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, позивачка вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , а тому звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою від 25.08.2021 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Позивачка в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник третьої особи в підготовчому судовому засіданні проти позовних вимог не заперечив.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, одна у матеріалах справи міститься його нотаріально посвідчена заява, зі змісту якої вбачається, що останній проти позовних вимог не заперечив та просив суд розглянути справу за його відсутності.

Вислухавши пояснення позивачки та представника третьої особи, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ч.ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу та мають спільну малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Зі змісту свідоцтва про народження вбачається, що матір`ю ОСОБА_3 є ОСОБА_4 , а батьком - ОСОБА_2 .

Разом з тим, звертаючись до суду з даним позовом, позивачка, як на підставу для його задоволення посилається на те, що відповідач проживає окремо від неї та дитини, жодної участі у вихованні дитини не приймає, про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток не піклується, матеріальної допомоги у добровільному порядку на її утримання не надає, що, в свою чергу, свідчить про ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками.

З письмових доказів, які містяться у матеріалах справи, вбачається, що малолітній ОСОБА_3 проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідками вихователя ДНЗ «Зернятко» № 543 від 15.12.2020 р. та директора Школи І-ІІІ ступенів № 58 Шевченківського району м.Києва № 138 від 15.02.2020 р., вихованням малолітнього ОСОБА_3 займається його мати ОСОБА_1 , в той час як батько дитини - ОСОБА_2 за весь період навчання свого сина, участі у вихованні останнього не приймав, навчанням та успіхами не цікавився, жодного разу в школі не з`являвся.

Тобто, вказаними довідками фактично підтверджується ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками.

Разом з тим, як вбачається зі змісту висновку Органу опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації від 24.01.2022 р. № 109/04/40-406 щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , враховуючи рішення Комісією з питань захисту прав дитини при Шевченківській районній в м.Києві державній адміністрації, керуючись інтересами дитини, відповідно до ст.ст. 164, 165 СК України, Орган опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, відповідач ОСОБА_2 власноруч написав заяву від 14.01.2022 р., посвідчену приватним нотаріусом КМНО Мойсюк З.Ю. та зареєстровану в реєстрі за № 21, зі змісту якої вбачається, що останній проти позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , не заперечує.

Вимогами ч.ч.1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

У відповідності до ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Водночас, відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно зі ст.ст. 3, 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Разом з тим, як роз`яснено в п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи, що обставини ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по належному вихованню та утриманню своєї дитини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, при цьому приймаючи до уваги визнання відповідачем позову та згоду з позбавленням його батьківських прав, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає, а тому вважає необхідним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 .

Також, відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору в сумі 454,00 грн.

Крім того, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що згідно з вимогами ч.1 ст. 142 ЦПК України позивачці необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду, що становить 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 150, 164 СК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 142, 197, 200, 206, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп., відповідно до квитанції № 48 від 16.03.2021 р.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: