Провадження № 2/127/4880/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Шаміної Ю.А.,

при секретарі судового засідання Чорнобров О.Л.,

за участі: позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що між сторонами 21 жовтня 2014 року зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №3096. У шлюбі народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вказує, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, а тому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.

Відповідач відзив на позов не надав.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, вказувала, що примирення між подружжям не відбулося, а тому просила позовні вимоги задовольнити, щодо примирення категорично заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні вказував на відсутність примирення, однак зазначав про можливість примирення подружжя.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Судом встановлено, що 21 жовтня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №3096 (а.с. 4).

У шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 028 січня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 22).

Сторони не підтримують подружніх відносин, сім`я фактично розпалася, шлюб існує формально.

Судом надавався сторонам строк для примирення, однак примирення подружжя не відбулося, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У частинах третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на встановлені обставини не підтримання сімейних стосунків, формального існування шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення для справи.

При цьому, суд звертає увагу, що за змістом ст. 111 СК України примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, а надання ж строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 січня 2021 року (без винесення окремого процесуального документа із занесенням до протоколу судового засідання) сторонам надавався строк для примирення, однак примирення подружжя не відбулося.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для надання сторонам іншого строку для примирення, а тому дійшов висновку про задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З огляду на вказані положення позивач вправі й надалі йменуватися прізвищем, яке змінила в зв`язку з реєстрацією шлюбу.

Щодо розподілу судових витрат, позивач ОСОБА_1 просила залишити судові витрати за позивачем.

Керуючись ст. 104, 105, 111. 112 СК України, ст. 13, 81, 263-265, 268, 279, 353, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 21 жовтня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №3096.

Після розірвання шлюбу дружині за її згодою залишити прізвище - « ОСОБА_5 ».

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду виготовлено 16 лютого 2022 року.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна