Справа № 149/3644/21
Провадження №2/149/171/22
Номер рядка звіту 65
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

іменем України

14.02.2022 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Робак М. В.,

при секретарі Поліщук Л. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Поворознюка Бориса Миколайовича до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Поворознюк Борис Миколайович звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Позов мотивований тим, що згідно договору дарування у власність ОСОБА_1 перейшла частина житлового будинку по АДРЕСА_1 . З нею в даному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який фактично з 2007 року не проживає за місцем своєї реєстрації. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 23.02.2005, 07.10.2002 шлюб між сторонами розірвано. Вказаний будинок не є спільним майном подружжя, оскільки отриманий позивачем у спадщину. За таких обставин позивачка просить позбавити відповідача право користування житловим приміщенням.

Ухвалою суду від 14.01.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.

Представник позивачки адвокат Поворознюк Б.М. подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти проведення заочного розгляду не заперечує.

Позивачка в судове засідання не з`явилась.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, визначеному ЦПК України, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав.

За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як вбачається з договору дарування від 14.04.2004 (копія на а.с. 5), копії домової книги (копія на а.с. 11-14), позивачка ОСОБА_1 є власником 52/100 частини будинку АДРЕСА_1 .

Згідно довідки управління містобудування та архітектури Хмільницької міської ради № 217 від 13.04.2021 (а.с. 9) АДРЕСА_1 згідно рішення Хмільницької міської ради від 05.11.2015 № 2381.

Згідно довідки відділу ведення реєстру територіальної громади Хмільницької міської ради № 636 від 25.06.2021 (копія на а.с.10) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки голови вуличного комітету від 29.06.2021 № 757 (а.с.15) ОСОБА_2 , в АДРЕСА_1 не проживає з 2007 року.

Копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 23.02.2005 серія НОМЕР_1 підтерджується, що 07.10.2002 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , розірвано.

Поняття права власності визначено ст. 316 ЦК України, згідно якої правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а у відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, а ч. 4 даної статті зазначає, що право приватної власності є непорушним, що також закріплено і в ч. 1 ст. 321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 109 ЖК України виселення з займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в ході судового розгляду знайшло своє підтвердження посилання позивачки на те, що відповідач не проживає у належному ОСОБА_1 житловому будинку без поважних причин більше одного року, не бере участі в його утриманні. Це перешкоджає позивачці належним чином використовувати своє право власника на даний будинок. Крім того, шлюб між сторонами розірвано, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу. На підставі встановлених обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 319, 321, 346, 383,405 ЦК України, ст.ст. 264, 265, 273, 280, 288, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )судові витрати - судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Марина РОБАК