Провадження № 2/369/665/22
20.01.2022 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді: Волчка А.Я.,
за участю секретаря: Миголь А.А.,
розглянувши у приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Заявлені позовні вимоги обґрунтовувала тим, що позивач зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_1 на підставі ордера № 119 від 22 жовтня 2013 року, виданого на підставі спільного рішення адміністрації та ради трудового колективу Києво-Святошинського виробничого управління житлово-комунального господарства № 15 від 07 жовтня 2013 року. Квартира видана ОСОБА_1 на сім`ю 3 осіб. Зазначена квартира не приватизована і знаходиться у комунальній власності м. Боярка.
За вказаю адресою також зареєстрований відповідач, який не проживає у ній із жовтня 2013 року, що підтверджується актом депутата міської ради від 11.11.2020 за № 2533.
Позивач зазначила, що за вищезазначеною квартирою АДРЕСА_2 був наявний борг за користування житлово-комунальними послугами у розмірі 45 000,00 грн. Вказаний борг був сплачений ОСОБА_1 на 80 % у розмірі 27 000,00 грн., а на іншу частину був підписаний договір реструктуризації у повному обсязі, що підтверджується квитанціями від 14.09.2020. Відповідач не здійснює оплату за житлово-комунальні послуги.
ОСОБА_2 проживає за іншим місцем. Свої особисті речі та належне йому майно до квартири не завозив, в ній не мешкає, його речі в квартирі відсутні. Відповідач не слідкує за санітарно-технічним станом квартири, у витратах на утримання квартири, поточних ремонтах квартири участі не приймає, будь-які платежі за квартиру не сплачує. Перешкоди у користуванні даною квартирою відповідачу ніхто не чинив. Спільний побут сторони не ведуть.
Позивач просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Представник позивача подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Правом на надання відзиву на позов не скористався.
За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).
У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_1 на підставі ордера №119 від 22 жовтня 2013 року, виданого на підставі спільного рішення адміністрації та ради трудового колективу Києво-Святошинського виробничого управління житлово-комунального господарства № 15 від 07 жовтня 2013 року. Квартира видана ОСОБА_1 на сім`ю з 3-х осіб. Зазначена квартира не приватизована.
Як вбачається із копії акта депутата Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 11.11.2020, ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 з 2013 року.
За змістом ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно ч.4 ст.9 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК Української РСР) ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Статтею 71 ЖК Української РСР передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст. 72 ЖК Української РСР суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни.
Судом встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не проживає з 2013 року, тобто більше шести місяців.
Доказів наявності поважних причин відсутності відповідача у жилому приміщенні більше шести місяців, наявності перешкод у користуванні ним цим приміщенням матеріали справи не містять.
Отже, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку про задоволення позову.
На підставі вищевикладеного, ст. 9, 71-72 Житлового кодексу Української РСР, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 258, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Інформація про сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справ, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: А.Я. Волчко