Дата документу 15.02.2022 Справа № 335/4940/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/4940/21 Головуючий у 1 інстанції Рибалко Н.І.
Провадження № 22-ц/807/423/22 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Кухаря С.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької обласної ради про усунення порушень прав споживача житлово-комунальних послуг,

В С Т А Н О В И ЛА:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до КП «Запоріжремсервіс» Запорізької обласної ради про усунення порушень прав споживача житлово-комунальних послуг.

В обґрунтування позову зазначено, що 06.09.2017 року між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та КП «Запоріжремсервіс» (Управитель) було укладено договір № К-778-УБ про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Даний договір було укладено на виконання Рішення Запорізької міської ради від 01.09.2017 року № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя», яким КП «Запоріжремсервіс» ЗОР призначено управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжі за об`єктом конкурсу (група будинків) № 1. У відповідності до п. 7 Рішення, інформацію про Управителя було доведено до відома співвласників будинку шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Запорізької міської ради та на інформаційному стенді будинку.

Згідно з п. 1 цього ж Договору, Управитель зобов`язується надавати замовникові послуги з управлінням будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях, для забезпечення його сталого функціонування відповідно до його цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень, у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а замовник надає право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом, у разі, коли управитель отримав на такі витрати письмову згоду замовника.

Мешканці будинку, починаючи з 2017 року неодноразово намагалися з`ясувати питання щодо послуг КП «Запоріжремсервіс» ЗОР.

Споживач ОСОБА_2 направляла претензії до відповідача стосовно послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, а саме будинку АДРЕСА_1 , зокрема щодо непроведення поточного ремонту будинку, тощо.

Відповідачем порушуються пункти Правил утримання жилих будинків і прибудинкових територій, затверджені наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року № 76, а також строки виконання робіт, бо роботи, які вимагає позивач виконати з 2017 року не виконуються відповідачем.

Крім того, щороку з 2017 року ОСОБА_1 звертається до Виконавця з проблемою вивітрювання стін у торцевій частині квартири, від чого всередині квартири виріс «грибок», що було підтверджено висновком Запорізької обласної СЕС. Роботи по відновленню стін не виконанні і до подання позовної заяви.

На думку позивача, у разі ведення відповідачем обліку нарахування оплати в розрізі кожного будинку щомісячно та за кожною складовою тарифу окремо було б прозоро видно яка сума нараховується за кожною складовою тарифу, тоді, можливо говорити про фінансову можливість, або про відсутність такої фінансової можливості.

На підставі п. 5 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на зменшення встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання або надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості.

Позивач прийняла рішення про запрошення представника відповідача для сумісного санітарно-технічного огляду фактичного стану їхнього будинку та складання Актів-Претензій. Але на таке запрошення представник КП «Запоріжремсервіс» ЗОР не з`явився, у зв`язку з чим мешканцями будинку оформлені Акти-Претензії у відповідності до вимог ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Такий Акт і Претензію було оформлено 02.03.2021 року і надано і відповідачу і суду.

Після складання Акту-Претензії від 02.03.2021 року, перерахунку в сторону зменшення відповідачем зроблено не було.

Крім того, за адресою: АДРЕСА_1 , не існує сформованих економічно обґрунтованих складових тарифу на утримання будинку, споруд та прибудинкової території. До того ж межі та площа прибудинкової території не встановлені державними актами, що не дає підстав для розрахунку витрат на її утримання. Додатково КП «Запоріжремсервіс» ЗОР безпідставно збільшує суму затвердженого тарифу на величину «винагорода управителю», яка складає 15% від вартості тарифу без ПДВ. На думку позивачки, відповідачем штучно завищений розмір тарифу для мешканців багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 . КП «Запоріжремсервіс».

Таким чином, позивач вважає, що КП «Запоріжремсервіс» ЗОР не доведено, що він надавав ОСОБА_1 , а вона отримувала від нього послуги; не доведено, що сума заборгованості, яка зазначена в квитанціях, відповідає тарифам на житлово-комунальні послуги які мають економічне обґрунтування, розраховані на фактичних та вірних показниках згідно з вимогами Постанови № 869. Не доведена правомірність нарахування «винагороди управителю». Собівартість утримання будинку АДРЕСА_1 не обґрунтована розрахунком належних до стягнення платежів, який здійснено відповідно до періоду надання послуг та площі житлового приміщення за справедливими тарифами.

Відповідачем не були надані докази фактичного надання послуг в розмірі суми яка складає щомісячний платіж для квартири АДРЕСА_2 , а саме докази, які щомісячно підтверджують час надання та перелік наданих (в натуральному і грошовому вимірі) по кожній складовій тарифу, як це повинно бути відображено в бухгалтерських документах для візуальної перевірки факту виконання цих послуг по конкретному будинку АДРЕСА_1 . Відсутній перелік критеріїв якості наданих послуг, за якими споживач може проконтролювати якість цих послуг.

Нарахування КП «Запоріжремсервіс» ЗОР необґрунтованої заборгованості ОСОБА_1 було виконано ще й всупереч частині 1 ст. 34 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»; не надано обґрунтованого та детального розрахунку послуг по утриманню будинку і споруд та прибудинкової території. Внаслідок цього за адресою проживання позивача не існує сформованих економічно обґрунтованих складових тарифу на утримання будинку, споруд та прибудинкової території. До того ж, межі та площа прибудинкової території не встановлені державними актами, що не дає відповідачеві підстави для виконання розрахунку витрат на її утримання та стягнення сплати за її прибирання.

Відповідачем не надано жодних доказів здійснення щорічних перерахунків за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2013 року № 970 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі» по кожній складовій тарифу які перераховується. Немає доказів повідомлення ОСОБА_1 про здійснення таких перерахунків, хоча позивач неодноразово зверталася до служби 15-80 з приводу надання послуг і через письмові звернення

Просила суд зобов`язати КП «Запоріжремсервіс» ЗОР виконати у буд. АДРЕСА_1 пункти вибрані з Правил утримання жилих будинків і прибудинкових території, затверджені наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року № 76, а саме, у річний термін з моменту винесення рішення: 1.2.2.1. Частковий ремонт кам`яних стін та кам`яного облицювання цоколю та стін у третьому під`їзді (після просідання будівлі та тріснутих стін, зокрема у третьому під`їзді, що сталося після затоплення у 2019 році коли вода не викачувалася тривалий час); 1.2.3.3. Частковий ремонт або відновлення окремих місць облицювання фасадів будівель; 1.2.3.4. Просте фарбування фасадів будівель; 1.2.3.7. Ремонт ґанків та зонтів на входами; 1.2.4.4. Ремонт та заміну окремих місць в облицюванні стін; 1.2.4.4. Ремонт та заміну окремих місць в облицюванні стін; 1.2.7.5. Перестилання окремих плит з природного каменю, бетону, кераміки на площадках сходових кліток; 1.2.7.9. Укріплення та виправлення прогнутих елементів та вставлення елементів, яких бракує, в металевих перилах сходів; 1.2.8.1. Ремонт та заміну окремих віконних і дверних блоків (після затоплення підвалу, - вікна під`їзду перестали щільно зачинятися); 1.2.9.1. Ремонт пошкодженої в окремих місцях штукатурки стін та стель (на першому поверсі стіни руйнуються відпадає фарба і штукатурка); 1.2.9.3. Часткове побілення та фарбування стін та стель; 1.2.9.4. Побілення та фарбування стін, стель, підлог, вікон та дверей у місцях загального користування та у сходових клітках житлових будинків; 1.2.9.5. Олійне фарбування радіаторів, труб опалення, каналізації, водопроводу, металевих ґрат, перил сходів тощо; 1.2.15.5. Дрібний ремонт зовнішньої повітряної електропроводки (на вулиці відсутнє освітлення біля під`їзду); 1.2.17.19. Ремонт дорожнього покриття частини на прибудинкової території;

- визнати безпідставними нарахування ОСОБА_1 плати за утримання будинку і прибудинкової території в умовах відсутності сформованого виконавцем послуг і погодженого з органом місцевого самоврядування тарифу згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.20005 року № 560, та новою редакцією Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 529;

- зобов`язати КП «Запоріжремсервіс» ЗОР сформувати тариф на утримання будинку за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 року № 482 «Про порядок здійснення перерахунку вартості послуги з управління багатоквартирним будинком за період її ненадання, надання невідповідної якості», і подати його на погодження органу місцевого самоврядування;

- визнати незаконними застосування з боку КП «Запоріжремсервіс» ЗОР тарифів, при нарахуванні ОСОБА_3 плати за житлово-комунальні послуги за спірний період з 01.05.2019 року по травень 2021 року у розмірі 4 500,00 грн.;

- зобов`язати КП «Запоріжремсервіс» ЗОР скасувати зайві нарахування за послуги з утримання будинку ОСОБА_1 за спірний період з 01.05.2019 року ро травень 2021 року, не підтверджені фактичними даними щодо кількості та якості послуг відповідно до Методики проведення перерахунків за ці послуги;

- визнати відсутність заборгованості ОСОБА_1 за спірний період з 01.05.2019 року по травень 2021 року;

- стягнути з КП «Запоріжремсервіс» ЗОР суму витрат у розмірі 5 000,00 грн. понесені за надання юридичних послуг адвокатом.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2021 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані всі обставини справи, та, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Запоріжремсервіс» ЗОР заперечило проти доводів апелянта, посилаючись на те, що до 01 листопада 2017 року утримання спірного будинку не входило до його компетенції, а також на те, що певні види робіт, на які посилалася апелянт, не враховані у складові послуги з управління «поточного ремонту».

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з невідповідності обраного позивачем способу захисту свого права способам, визначеним законом.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 520 від 01.09.2017 року «Про призначення управителів багатоквартирних будинків м. Запоріжжя призначено управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжі, за об`єктом конкурсу (група будинків 3) Комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» Запорізької обласної ради.

Згідно із вищезазначеним рішенням, КП «Запоріжремсервіс» ЗОР є управителем багатоквартирних будинків м. Запоріжжя, та розпочато надання послуг з управління багатоквартирним будинком з 01.11.2017 року.

ОСОБА_1 неодноразово зверталася до відповідача із зверненнями з питання надання послуг. На вказані звернення та листи КП «Запоріжремсервіс» ЗОР надавалися відповіді.

02.03.2021 року мешканцями будинку АДРЕСА_1 складено Акт-претензію про перерву в наданні послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, їх ненадання або надання не в повному обсязі. Однак, Акт-претензія не був підписаний його виконавцем.

Утримання будинку АДРЕСА_1 до 01.11.2017 року не входило до компетенції КП «Запоріжремсервіс».

КП «Запоріжремсервіс» надає послуги з управлінням будинку, а саме: утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території, зокрема прибирання прибудинкової території, прибирання сходових клітин, прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі, технічне обслуговування ліфтів, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем, дератизація, дезінсекція, обслуговування димових та вентиляційних каналів, технічне обслуговування мереж електропостачання та електрообладнання, а також інших внутрішньо будинкових інженерних систем (у разі їх наявності), купівлю електричної енергії для забезпечення функціонального спільного майна багатоквартирного будинку, поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції вірно визначився з їх характером та нормами права, що їх регулюють.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладено обов`язок доведення обставин щодо заявлених ним вимог.

Відповідно до положень ст.ст. 76, 80, 229 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом даних норм закону, доказування це діяльність, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів.

Зазначене положення є одним із основних принципів цивільного судочинства принципу змагальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася до відповідача із зверненнями щодо надання послуг. На вказані звернення та листи КП «Запоріжремсервіс» ЗОР надавалися відповіді.

02 березня 2021 року мешканцями будинку АДРЕСА_1 складено Акт-претензію про перерву в наданні послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, їх ненадання або надання не в повному обсязі.

Як свідчать матеріали судової справи, акт-претензія не був підписаний його виконавцем (а.с. 7).

Разом з тим, встановлено, що утримання будинку АДРЕСА_1 до 01.11.2017 року не входило до компетенції КП «Запоріжремсервіс».

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Судом першої інстанції вірно застосовано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 24 травня 2017 року у справі № 6-951цс16, а саме: з урахуванням норм ст.4 ЦПК України та ст.15 ЦК України, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.

Відповідно до ст.16 ЦК України, захист цивільних прав та інтересів здійснюється у встановленому порядку судом шляхом: визнання цих прав; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусового виконання обов`язку в натурі; зміни правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та іншими способами відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що даною нормою закону не передбачено такого способу захисту права та інтересу, як зобов`язання виконання конкретних пунктів з Правил утримання жилих будинків і прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 р. № 76. Зазначений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів є вичерпним.

Не передбачені цивільним процесуальним законодавством такі способи захисту як і визнання безпідставними нарахування плати за утримання будинку і прибудинкової території в умовах відсутності сформованого виконавцем послуг; зобов`язання сформувати тариф на утримання будинку і прибудинкової території і подання його на погодження органу місцевого самоврядування; визнання незаконними застосування тарифів при нарахуванні плати за житлово-комунальні послуги; зобов`язання скасувати зайві нарахування плати за послуги з утримання будинку; визнання відсутності заборгованості за період з 01 травня 2019 по травень 2021 рр.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що вимоги позивача за своєю суттю є вимогами про встановлення юридичного факту, що може встановлюватись судом лише під час вирішення спору про право, а тому вимоги позивача не можуть виступати самостійним предметом спору і, відповідно, способом захисту, оскільки такий спосіб захисту не забезпечить відновлення порушеного права позивача. Таким спором про право у відносинах сторін є стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення та фактично зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду апеляційної інстанції, на підставі чого відхиляються судовою колегією.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими та такими, які узгоджуються із матеріалами справи. При встановленні зазначених фактів судом не було допущено порушення норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на наведене вбачається, що судом у відповідності до вимог ст.ст. 89, 263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлено характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про наявність правових підстав для задоволення позову.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376,381,382,384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 15 лютого 2022 року.

Головуючий

Судді: