Справа № 296/4945/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2022 рокум.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Ражика Б.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

1.1. 12.06.2021 ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до ОСОБА_2 (далі також відповідач), в якому просив стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 1 168 373,09 грн. (один мільйон сто шістдесят вісім тисяч триста сімдесят три гривні дев`ять копійок), з яких 1 159 223,64 грн. (один мільйон сто п`ятдесят дев`ять тисяч двісті двадцять три гривні шістдесят чотири копійки) - сума позики, 9 149,45 грн. (дев`ять тисяч сто сорок дев`ять гривень сорок п`ять копійок) - 3% річних.

1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що 30.01.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений усний договір позики, за яким відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 43 580,00 доларів США (сорок три тисячі п`ятсот вісімдесят доларів США), що в перерахунку за офіційним курсом Національного банку України станом на момент надання позики, а саме 30 січня 2020 року становить 1 082 527,20 грн. (43 580,00 дол. США (сума позики)*24,84 (за 1 дол. США) = 1 082 527,20). Відповідач зобов`язався повернути позичені кошти до 01 березня 2020 року. Отримання коштів відповідач підтвердив розпискою від 30.01.2020.

1.3. 08.04.2020 року позивач письмово звернувся до відповідача з претензією про повернення грошових коштів за розпискою. Проте, отримані відповідачем у позику грошові кошти не повернуті.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. 03.07.2020 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у цивільній справі №296/4945/20, розгляд справи вирішено здійснювати у загальному позовному провадженні (а.с.13-14).

2.2. 08.07.2021 представник відповідача ОСОБА_3 подав до суду клопотання про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи (а.с.67-69).

2.3. 13.09.2021 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про призначення судово-почеркознавчої експертизи (а.с.82).

2.4. 02.12.2021 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира закрито підготовче провадження у справі №296/4945/20 та призначено судовий розгляд (а.с.88).

2.5. Представник позивача подала до канцелярії суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила справу розглядати за її відсутності (а.с.91).

2.6. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення за адресою зареєстрованого та фактичного місця проживання.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. 30.01.2020 ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 в борг 43 580,00 доларів США (сорок три тисячі п`ятсот вісімдесят доларів США), які зобов`язувався повернути до 01.03.2020, що стверджується оригіналом розписки від 30.01.2020 (а.с.54).

3.2. 03.04.2020 позивач направив на ім`я відповідача на адресу його місця реєстрації письмову претензію про повернення боргу за розпискою, що стверджується квитанцією АТ «Укрпошта» від 03.04.2020 з описом вкладення у цінний лист (а.с.8).

ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. Статтею 1046 Цивільного кодексу України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

4.2. Відповідно до частини 2 статті 1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей

4.3. Згідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

4.4. Згідно частини першої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

4.5. У відповідності до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

(а) ЗАГАЛЬНІ ПРИНЦИПИ

5.1. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року в справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18) зроблено висновок, що «за змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань».

5.2. Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 березня 2016 року у справі № 6-2491цс15, сформувала правову позицію згідно якої положення статті 625 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду».

5.3. Згідно частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

(б) ЗАСТОСУВАННЯ ЦИХ ПРИНЦИПІВ У ДАНІЙ СПРАВІ

5.4. З матеріалів справи вбачається, що 30.01.2020 ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 в борг грошові кошти, про що власноручно склав відповідну розписку.

5.5. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

5.6. Враховуючи положення частини другої статті 1047 ЦК України суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із договору позики, укладення якого підтверджується відповідною розпискою від 30.01.2020 та стверджують факт передачі позивачем грошових сум в борг відповідачу.

5.7. Суд звертає увагу, що договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

5.8. З матеріалів справи вбачається, що 02.04.2020 позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення боргу, шляхом направлення на ім`я відповідача цінного листа з описом з вимогами про повернення боргу.

5.9. Наявність оригіналу боргової розписки у позивача (кредитора) свідчить про те, що боргове зобов`язання у ОСОБА_2 виникло перед ОСОБА_1 і на час розгляду даної справи лишилось не виконане.

5.10. Встановлено, що предметом договору позики виступали кошти в іноземній валюті доларах США.

5.11. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27.11.2019 № 340/385/17 зазначила, що оскільки позивач скористався своїм процесуальним правом обирати валюту зобов`язання та пред`явив позовну вимогу щодо стягнення заборгованості в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 12.06.2021, відтак, з цієї дати валютою заборгованості стала національна валюта України гривня.

5.12. З матеріалів справи вбачається, що звертаючись із позовом, ОСОБА_1 просив стягнути на свою користь заборгованість за договором позики в сумі 1 082 527,20 гривень, що є еквівалентом суми 43 580 доларів США станом на 30.01.2020.

5.13. Щодо 3% річних, то вони розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання, до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та на 365 (днів у році).

5.14. Відтак, зобов`язання відповідача щодо сплати 3% річних за період з 02.03.2020 до 12.06.2020 визначається наступним чином: 1 070 368,38 грн. х 103 дня (з розрахунку від дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання, тобто з 06.03.2020) х 3 : 100 : 365 = 9 061,47 грн.

5.15. Слід зазначити, що офіційний валютний курс НБУ станом на 18.01.2022 складає 28,1 грн за 1 долар США, однак оскільки суд ухвалює рішення в межах заявлених позовних вимог, то дои стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 1 082 527,20 гривень заборгованості за договором позики та 9 061,47 гривень 3% річних, з урахуванням курсу НБУ станом на 12.06.2020, що зазначений у позовній заяві.

VI. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Оскільки позивач при звернені до суду був звільнений від сплати судового збору, згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 10 510 грн.

Керуючись статтями 76-80, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира,

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 159 223,64 грн. (один мільйон сто п`ятдесят дев`ять тисяч двісті двадцять три гривні шістдесят чотири копійки)основного боргу та три відсотки річних у сумі 9 061,47 (дев`ять тисяч шістдесят одна гривня сорок сім копійок).

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 10 510 (десять тисяч п`ятсот десять) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду..

Позивач:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

місце реєстрації:

АДРЕСА_1

РНОКПП № НОМЕР_1

Відповідач:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

місце реєстрації:

АДРЕСА_2

РНОКПП № НОМЕР_2

Повний текст рішення складено 31.01.2022.

Суддя О. С. Рожкова