ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1942/22 Справа № 205/8971/20 Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д. В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2021 року по справі за позовом Органу опіки та піклування Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради в інтересах дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Комунальний заклад соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Довіра» Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2020 року представник Органу опіки та піклування Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради в інтересах дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Комунальний заклад соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Довіра» Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Позов мотивовано тим, що неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувають на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах. Батьки дітей в зареєстрованому шлюбі не перебувають. Відомості про батька неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 внесені в актовий запис про народження дитини відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Батько малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, схильний до вживання алкогольних напоїв, не проживає з дитиною з 2016 року, вихованням доньки не займається, не проявляє зацікавленості у розвитку дитини, матеріально не забезпечує, не створює належних умов для проживання та виховання, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків.

Мати дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, в шлюбі не перебуває, вихованням дітей не займається, не проявляє зацікавленості у навчанні та розвитку доньок, не створює належних умов для проживання дітей, часто залишає молодшу доньку на піклування сестри, наражаючи тим самим дітей на небезпеку що вказує на свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків.

У зв`язку з вищевикладеним, представник позивача змушена звернутися до суду та просити суд позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у відношенні до її дітей: неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також, позбавити батьківських прав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відношенні його малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання її дітей: неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на особистий рахунок дитини відкритий в Державному ощадному банку України та стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання його малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на особистий рахунок дитини відкритий в Державному ощадному банку України.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2021 року позов задоволено та ухвалено позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , у відношенні до її дітей: неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; позбавити батьківських прав ОСОБА_5 , у відношенні його малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання її дітей: неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на особистий рахунок дитини відкритий в Державному ощадному банку України; стягнути з ОСОБА_5 аліменти на утримання його малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на особистий рахунок дитини відкритий в Державному ощадному банку України; в частині стягнення аліментів допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць; вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач ОСОБА_5 , будучи батьком дітей, не цікавиться їх життям, не приймає участі в їх вихованні та утриманні, не піклуються про їх фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя. Оцінюючи поведінку іншого відповідача ОСОБА_1 у контексті її ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, суд зазначає, що така поведінка на протязі тривалого часу характеризувалась як антисоціальна, що по відношенню до дітей мало наслідки у вигляді свідомого нехтування таким відповідачем своїми батьківським обов`язками, неможливістю створити для дітей відповідні умови для проживання та виховання, їх матеріального забезпечення, вчинення домашнього насильства по відношенню до дітей, та неможливістю запобігти ситуаціям, коли діти ставали свідками неналежної, конфліктної та девіантної поведінки відповідача ОСОБА_1 . Вказані висновки суду ґрунтуються на встановлених під час розгляду справи обставинах, що підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог до неї та ухвалити нове рішення в цій частині про відмову в позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.8). Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Судом також встановлено, що батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , н. є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.9).

Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувають на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, згідно з наказами № 68 та № 69 Управління служби у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради від 11 серпня 2017 року (а.с. 11-12).

Згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, 16 вересня 2020 року, близько о 10 годині ранку, за адресою АДРЕСА_2 , було виявлено малолітніх дітей, які знаходилися без догляду дорослих. Як вдалося встановити співробітникам поліції, мати дітей - ОСОБА_1 , під час розпивання спиртних напоїв зі своїм співмешканцем, останній вчинив бійку в результаті чого ОСОБА_1 отримала травму та була госпіталізована до лікарні. Діти перебували без нагляду дорослих протягом трьох діб, після виявлення були доставлені до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 6»ДМР, де перебували до 16 жовтня 2020 року. За час знаходження дітей у лікувальному закладі ні мати ні батько дітей не відвідували, станом здоров`я не цікавилась, продукти харчування, ліки не передавали (а.с. 13-14).

Судом також встановлено, що 16 жовтня 2020 року неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були переведені до Комунальний заклад соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Довіра» Дніпровської міської ради, де перебувають і зараз, що підтверджується Актом про факт передачі дітей (а.с. 26-27).

Відповідно листів від Новокодацького відділення поліції ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області від 03 листопада 2017 року, 01 грудня 2017 року, 03 вересня 2018 року, 23 грудня 2019 року, ОСОБА_1 не займається вихованням своїх малолітніх дітей, систематично залишає їх без свого нагляду, не цікавиться долею та розвитком доньок, не створює необхідних умов для їх проживання, зловживає алкогольними напоями. З громадянкою ОСОБА_1 , неодноразово проводилися профілактичні бесіді, а також, вона була притягнута до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків за ч.1,2 ст. 184 КУпАП України (а.с. 20-23).

Відповідно характеристики Комунального закладу освіти «НВК № 103» Дніпровської міської ради, на ученицю 8 класу ОСОБА_3 , у дівчинки вади розвитку та здоров`я, у зв`язку із чим ОСОБА_7 рекомендовано індивідуальну форму навчання, але мати вихованням доньки не займається, не піклується про її стан здоров`я, не створює належних умов проживання. У зв`язку із безвідповідальним ставленням матері до виховання доньки, ОСОБА_7 часто без поважних причин пропускає заняття, схильна до бродяжництва (с.с. 18).

Відповідно повідомлення ЦССДМ Новокодацької районної у місті ради від 19 листопада 2019 року № 932, ОСОБА_1 не здійснює догляд за дітьми, не створює належних умов для проживання та виховання дитини. Стан батьківського потенціалу ОСОБА_1 на дуже низькому рівні, а її безвідповідальне ставлення до виконання батьківських обов`язків суперечить інтересам дітей (а.с.17).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання родини від 27 серпня 2020 року складеним комісією спеціалістів КЗО НВК № 103, житлові умови проживання родини незадовільні, в будинку брудно, відсутні спальні місця для дітей достатній кількості, відсутня постільна білизна. Сезонні речі в наявності, але в дуже занедбаному стані валяються на підлозі у зв`язку з відсутністю шафи. Місце для навчання необлаштоване (а.с. 24).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання родини від 16 жовтня 2020 складеним спеціалістами управління-служби у справах дітей, умови проживання не задовільні, в будинку брудно, повсюди розкиданий мотлох та непотріб, в приміщенні та на подвір`ї захаращено. Не створені умови для навчання, у прийняття їжі, здійснення гігієнічних процедур. Газопостачання та водопостачання відсутнє, опалення пічне, дрова для опалення не заготовлене (а.с.25-27).

Згідно медичних висновків про стан здоров`я дітей, неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мають вади здоров`я та розвитку, та потребують постійного контролю з боку лікарів та належного догляду, який відповідач не надає дітям та не виконує в повному обсязі рекомендації лікарів.

У відповідності до висновку органу опіки та піклування доцільно в інтересах дітей позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у відношенні до неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відношенні до малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5-7).

Допитані у судовому засіданні у присутності представника органу опіки та піклування та педагога-психолога неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 пояснили суду, що не бажають проживати разом із матір`ю, оскільки вона не займається їх вихованням, постійно зловживає алкогольними напоями, для дітей не створює відповідні умови для проживання та розвитку. Також діти повідомили суду, що неодноразово були свідками домашнього насильства, і по відношенню до них з боку співмешканця матері лунали погрози фізичної розправи. При цьому їх біологічний батько взагалі не цікавиться долею дітей, не надає їм матеріальну допомогу та займається їх вихованням.

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив з того, що відповідач ОСОБА_5 , будучи батьком дітей, не цікавиться їх життям, не приймає участі в їх вихованні та утриманні, не піклуються про їх фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя. Оцінюючи поведінку іншого відповідача ОСОБА_1 у контексті її ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, суд зазначає, що така поведінка на протязі тривалого часу характеризувалась як антисоціальна, що по відношенню до дітей мало наслідки у вигляді свідомого нехтування таким відповідачем своїми батьківським обов`язками, неможливістю створити для дітей відповідні умови для проживання та виховання, їх матеріального забезпечення, вчинення домашнього насильства по відношенню до дітей, та неможливістю запобігти ситуаціям, коли діти ставали свідками неналежної, конфліктної та девіантної поведінки відповідача ОСОБА_1 . Вказані висновки суду ґрунтуються на встановлених під час розгляду справи обставинах, що підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами. Щоб забезпечити найкращі інтереси дітей, а не інтереси та бажання відповідача ОСОБА_1 , як одного із батьків, суд вважає за необхідне позбавити останню батьківських прав, оскільки остання не в змозі створити умови для виховання, розвитку та матеріального утримання вказаних дітей. На думку суду, проживання таких дітей у сім`ї, де постійно зловживають алкогольними напоями, вчинюють сварки, не враховують інтереси та потреби дітей, не забезпечують їх медичний догляд, потребує від держави відповідної правової реакції, у тому числі вжиття таких крайніх заходів як позбавлення батьківських прав. Таки дії відповідають саме інтересам дітей, оскільки забезпечить їх розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, та ґрунтується на законі і є пропорційним заходом реагування на поведінку відповідачів. Оскільки судом встановлено, що відповідачі не виконують своїх батьківських обов`язків, ухиляються від виховання та матеріального забезпечення дітей, не піклуються про їх життя та здоров`я, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача повністю, у тому числі й вимоги, щодо стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліментів на утримання її дітей: неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на особистий рахунок дитини відкритий в Державному ощадному банку України та стягнення з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання його малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на особистий рахунок дитини відкритий в Державному ощадному банку України.

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини

(стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України»

від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Колегією суддів встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 відвідувала дітей у комунальному закладі соціального захисту Центр соціальної підтримки дітей та сімей Довіра Дніпровського міської ради, зробила в помешканні де зареєстровані діти ремонт, намагається кардинально змінити свої погляди на поведінку щодо догляду за дітьми, їх виховання та утримання.

Тобто, з вказаного простежується, що відповідачка заперечує проти позову про позбавлення її батьківських прав, що свідчить про її інтерес до дітей.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, в зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для позбавлення відповідачки ОСОБА_1 батьківських прав та стягнення із неї аліментів, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено; належних та допустимих доказів свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків, які б були законною підставою для позбавлення її батьківських прав, позивачем не надано.

Встановивши відсутність свідомого нехтування ОСОБА_1 своїми батьківськими обов`язками, а також те, що мама проти позбавлення її батьківських прав заперечує, - колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення як таке, що суперечить нормам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з ОСОБА_1 ..

В решті рішення суду не оскаржувалось, а отже не було предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2021 року в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів скасувати.

У задоволенні позову Органу опіки та піклування Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради в інтересах дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко