КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №370/1226/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Косенко А.В.
провадження №22-ц/824/1648/2022 Головуючий суддя: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 лютого 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Сушко Л.П., Суханової Є.М.,

при секретарі: Панчошній К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 14 вересня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Макарівського районного суду Київської області зі скаргою, в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Наконечного І.М. від 26.08.2021 року ВП №57575997 про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 14 вересня 2021 року скаргу повернуто скаржнику без розгляду з підстав, передбачених ч.4 ст.183 ЦПК України, оскільки у скарзі не зазначено всіх учасників виконавчого провадження, не додано копію скарги з додатками та не додано доказів його надсилання іншим учасникам провадження.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скаргу обґрунтовував тим, що 11 вересня 2021 року через Електронний суд ОСОБА_1 подав вказану скаргу.

Вказує, що до забезпечення початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи розглядаються (формуються та зберігаються) в паперовій формі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, роздруковуються за наявності такої можливості в суді та приєднуються до матеріалів паперової справи.

Зазначає, що станом на 11.09.2021 року він був вправі подати через Електронний суд скаргу на дії приватного виконавця без надання доказів направлення скарги сторонам, а посилання суду першої інстанції на те, що ним не вказано в скарзі всіх учасників виконавчого провадження, а саме боржника, його поштова адреса, то зазначає, що в системі Електронний суд у шаблоні «скарга на дії/бездіяльність органу примусового виконання, крім стягувача та виконавця, відсутня можливість додавати інших учасників, зокрема «боржника», що підтверджується скриншотом з Електронного суду.

Вважає, що суд першої інстанції формально повернув скаргу без розгляду без об`єктивних на те підстав, що порушило його право на справедливий суд.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повертаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції обґрунтував свої висновки тим, що скаржник не зазначив всіх учасників виконавчого провадження та не долучив докази на підтвердження направлення скарги іншим учасникам справи, а тому згідно вимог ч.4 ст.183 ЦПК України скарга підлягає поверненню.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року

№14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» судам роз`яснено, що скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбачених положеннями ЦПК України і ГПК України та містити відомості, перелічені у частині четвертій статті 74 Закону «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.4 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Однак, місцевий суд не звернув уваги на те, що вимоги частини другої статті 183 Розділу 2 «Заяви з процесуальних питань» ЦПК України не регулюють спірні процесуальні правовідносини, а тому не підлягають застосуванню у цій справі, оскільки вказана норма процесуального права поширюється виключно на заяви (клопотання, заперечення), подані до суду без дотримання вимог частин першої або другої цієї статті.

При цьому розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» є окремим видом судового провадження, який містить у собі окремий процесуальний режим розгляду справ.

Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27 січня 2021 року у справі №569/13154/20.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує на те, що при застосуванні процедурних правил національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення від 26 липня 2007 року у справі «Walchli v. France», від 8 грудня 2016 року «ТОВ «Фріда» проти України»).

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст.379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку щодо задоволення апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 , скасування ухвали Макарівського районного суду Київської області від 14 вересня 2021 рокута направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 14 вересня 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 08 лютого 2022 року.

Головуючий:

Судді: