2/465/1652/22
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

11.02.2022 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Величка О.В.

з участю секретаря судового засідання Старух Ю.М.,

представника позивача Бориса А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовною заявою Львівського міського центру зайнятості (м. Львів, вул. Княгині Ольги, 122) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про повернення безпідставно набутого майна (коштів), -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення коштів. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до Львівського міського центру зайнятості в пошуках роботи 13.04.2020 р. та на підставі поданоi заяви про надання статусу безробітного вiд 13.04.2020 року вiдповiдно до ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» йому було надано статус безробітного з 13.04.2020 року та на підставі поданоi заяви про призначення виплати допомоги по безробіттю від 13.04.2020 року йому призначено допомогу по безробіттю з 13.04.2020 року. В заяві про надання статусу безробітного від 13.04.2020 року ОСОБА_1 підтвердив, що не відноситься до зайнятого населення відповідно до ст.4 Закону України "Про зайнятість населення" та ознайомлений з правами і обов`язками зареєстрованого безробітного, відповідальністю за достовірність поданих даних та відомостей і засвідчив особистим підписом. За час перебування на обліку у центрі зайнятості ОСОБА_1 отримував матеріальне забезпечення з 13.04.2020 року по 04.09.2020 року в сумі 4 733 грн. 33 коп.

Згідно з Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», в порядку обміну отримана інформація від Пенсійного фонду України дані про особу ОСОБА_1 з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про перебування ОСОБА_1 у цивільно-правових відносинах з ЛМКП "Львiвводоканал" та отримання доходу.

На підтвердження цих даних здійснено перевірку достовірності отриманої інформації та проведено розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітному ОСОБА_1 (Акт розслідування страхового випадку тa обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №395 від 26.11.2020 року) та з`ясовано, що ОСОБА_1 під час реєстрації в центрі зайнятостi, набуттi статусу безробітного та призначенні допомоги по безробіттю 13.04.2020 р. не повідомив спеціалістів центру зайнятості про перебування у цивільно-правових відносинах з ЛМКП "Львівводоканал" згiдно укладеного цивільно-правового договору - Договору на виконання робіт №21-20 вiд 24.03.2020 року (термін дії якого 24.03.2021 року по 31.12.2020 року та достроково не припинявся) та отримав дохід: серпень 2020 року - 900 грн., вересень 2020 року - 5 400,00 грн., що підтверджено даними від Пенсійного фонду України з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Актом здавання-приймання виконаних робіт №2 від 24.09.2020 року який підписаний ОСОБА_1 за Договором на виконання робіт №21-20 від 24.03.2020 року, що призвело до неправомірного прийняття рішення про надання ОСОБА_1 статусу безробітного з 13.04.2020 року та призначення матеріального забезпечення на випадок безробіття з 13.04.2020 року, оскільки належав до зайнятого населення.

У зв`язку із поданням ОСОБА_1 недостовірних даних та будучи зайнятою особою під час реєстрації та набутті статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю з 13.04.2020 року вiдповiдач на підставі закону набув статус безробітного та незаконно отримував допомогу з безробіття за період з 13.04.2020 р. по 04.09.2020 р. у сумі 4 733,33 грн.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 25.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги, викладені в позовній заяві підтримав повністю, просив такі задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач в судові засідання не з`явився, хоча належним чином, неодноразово повідомлявся про час та місце проведення останніх (шляхом надсилання судових повісток засобами поштового зв`язку, а також розміщенням таких повісток на офіційному веб-сайті судової влади України), причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Згідно з відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 . За цією адресою відповідачам неодноразово надсилалася судові повістки про виклик до суду, однак, такі повернуті на адресу суду із зазначенням причини повернення «адресат відсутній». Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. З урахуванням наведеного та беручи до уваги положення п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач ОСОБА_1 вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

На підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Львівського міського центру зайнятості 13.04.2020 року та на підставі поданоi заяви про надання статусу безробітного вiд 13.04.2020 року відповідно до ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» йому було надано статус безробітного з 13.04.2020 року та на підставі поданої заяви про призначення виплати допомоги по безробіттю від 13.04.2020 року йому призначено допомогу по безробіттю з 13.04.2020 року. В заяві про надання статусу безробітної від 13.04.2020 року ОСОБА_1 підтвердив, що не відноситься до зайнятого населення відповідно до ст.4 Закону України "Про зайнятість населення" та ознайомлений з правами і обов`язками зареєстрованого безробітного, відповідальністю за достовірність поданих даних і відомостей та засвідчив це особистим підписом.

За час перебування на обліку у центрі зайнятості ОСОБА_1 отримував матеріальне забезпечення з 13.04.2020 року по 04.09.2020 року в сумі 4 733 грн. 33 коп.

Згідно Акту № 395 від 26.11.2020 року встановлено, що ОСОБА_1 має укладений договір з ЛМКП «Львівводоканал» № 21-20 від 24.03.2020 року на період з 24.03.2020 року до 31.12.2020 року, та отримав дохід: серпень 2020 року - 900 грн., вересень 2020 року- 5 400,00 грн.

Львівський міський центр зайнятості звертався з повідомленням до ОСОБА_1 про відшкодування 4 733, 33 грн. шкоди, однак, належної відповіді не отримав.

Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно з п.1 ч.1 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема, на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до ч.2 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» статус безробітного надається зазначеним у ч.1 ст.43 особам за їх особистою заявою у разі відсутності належної роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Згідно з ч.1 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в Державній службі зайнятості.

У п.2 ч.1 ст.44Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Відповідно до п.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно з пп.4 ч.2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані: інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону - встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг.

Частиною 3 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

У результаті приховування інформації відповідачем було незаконно отримано матеріальне забезпечення - допомогу по безробіттю у сумі 4733 грн. 33 коп., що стверджується матеріалами справи.

Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття має право стягувати, відповідно до Закону, кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим, як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.

Частиною 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є обґрунтованим і такий слід задовольнити.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому, згідно з вимогами ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 2270 грн.

Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 12, 81, 258, 259, 263-265, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Львівського міського центру зайнятості (м. Львів, вул. Княгині Ольги, 122) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про повернення безпідставно набутого майна (коштів) задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського міського центру зайнятості 4 733 (чотири тисячі сімсот тридцять три) гривні 33 коп. в якості повернення допомоги по безробіттю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського міського центру зайнятості 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 коп. сплаченого судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Позивач: Львівський міський центр зайнятості (м. Львів, вул. Княгині Ольги, 122, ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Суддя Величко О.В.