справа № 166/10/22
провадження № 2/166/85/22
РІШЕННЯ

іменем України

14 лютого 2022 року смт Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Свистун О.М., за участю секретаря Заєць Н.П., розглянувши в підготовчому провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Заболоттівської селищної ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

ОСОБА_1 05 січня 2022 року звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначив, що 12 січня 2007 року ОСОБА_2 складено заповіт, відповідно до якого він все належне йому майно, в тому числі належний йому житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами заповів позивачу. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться на АДРЕСА_1 . На час смерті ОСОБА_2 разом з ним проживала його дружина ОСОБА_3 , яка відповідно до ст.1241 ЦК України мала право на обов`язкову частку у спадщині, яку вона прийняла шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, але не оформила своїх спадкових прав нотаріально. Позивач у визначений законом строк спадщину після смерті ОСОБА_2 не прийняв. ОСОБА_3 13 січня 2012 року склала заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла позивачу. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на обов`язкову частку у спадщині ОСОБА_2 .

Вказав, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом постійного спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Просить визнати за ним право власності на спадкове будинковолодіння за вказаною адресою.

Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог, представник відповідача із заявою про розгляд справи за його відсутності та визнання позову.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судом установлено, документально підтверджено, що ОСОБА_2 12 січня 2007 року все належне йому майно заповів своєму синові ОСОБА_1 . Згаданий заповіт посвідчено Заболоттівською селищною радою Ратнівського району Волинської області, зареєстровано в реєстрі за №02.

Із свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , виданого 02 червня 2008 року Турською сільською радою Ратнівського району Волинської області, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

З дня його смерті в силу ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на житлове будинковолодіння, що йому належало.

Про належність ОСОБА_2 житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться на АДРЕСА_1 , свідчать витяг з погосподарської книги №5 за 2008 рік по с.Тур Заболоттівської селищної ради Волинської області та витяг з рішення Турської сільської ради "При присвоєння поштових адрес в селі Тур" №25 від 31.05.2011.

Технічним паспортом на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться на АДРЕСА_1 стверджено, що об`єкт нерухомого майна складається з житлового будинку "А-1" загальною площею 93,5 кв.м. (житлова площа 34,1 кв.м, допоміжна площа 28,7 кв.м., літніх, неопалювальних приміщень 30,7 кв.м.), прибудови а2, ганку а3, погребу Б1, гаражу В1, сараю Г1, сараю Д1, гаражу Е1, криниці №1.

У силу ст.1223 ЦК України позивач має право на спадкування як особа, визначена у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.1 ст.1269 цього Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Позивач, будучи спадкоємцем за заповітом, на час відкриття спадщини проживав окремо від спадкодавця, у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, а тому вважається таким, що не прийняв спадщини після смерті ОСОБА_2 .

З довідки Заболоттівської селищної ради Волинської області №519 від 13.05.2021 вбачається, що на час смерті ОСОБА_2 разом з ним проживала його дружина ОСОБА_3 , яка відповідно до ст.1241 ЦК України мала право на обов`язкову частку у спадщині, та яку вона прийняла шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, але не оформила своїх спадкових прав.

Із свідоцтва про смерть НОМЕР_2 , виданого 04 березня 2021 року Заболоттівською селищною радою Ратнівського району Волинської області, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла.

У силу ст.1223 ЦК України позивач має право на спадкування як особа, визначена у заповіті.

На виконання вимог ст.1269 ЦК України ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом звернення 14 червня 2021 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, що стверджено матеріалами спадкової справи №32/2021, заведеної 14 червня 2021 року Ратнівською державною нотаріальною конторою.

Інших спадкоємців, які звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , у тому числі й тих, які відповідно до ст.1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку в спадщині, не встановлено.

За таких обставин позивач є єдиним спадкоємцем згаданого будинковолодіння за заповітом, який прийняв спадщину.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 293761520 у вказаних Реєстрах відсутні відомості щодо нерухомого майно, яке знаходиться в АДРЕСА_1 .

Згідно із ст.328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таких обставин судом не встановлено.

З огляду на наведене, суд визнає за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться на АДРЕСА_1 (до адміністративно-територіальної реформи Ратнівського) району Волинської області.

Керуючись ст.ст.328, 392, 1216, 1220-1223, 1254, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст.ст.200, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до Заболоттівської селищної ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, які знаходяться на АДРЕСА_1 (до адміністративно-територіальної реформи Ратнівського) району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Заболоттівська селищна рада Ковельського району Волинської області, 44142, смт Заболоття, вул. Незалежності, 6, Ковельськийрайон, Волинська область, .

Суддя Ратнівського

районного суду О.М.Свистун