печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2022 суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Батрин Олесі Василівни від розгляду справи № 757/60692/19-ц за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої майну посадовою особою органу державної влади,

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2022 року у провадження судді для розгляду надійшла заява про відвід головуючого судді Батрин О. В. від розгляду вказаної справи та в обґрунтування якої заявник посилався на наявність обставин, які викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності судді, заінтересованості у результаті розгляду справи, а саме на те, що порушено порядок визначення судді для розгляду справи - повторний авторозподіл справи після заявленого 18 жовтня 2021 року суддею Соколовим О. М. самовідводу було здійснено через 9 календарних днів - 26 жовтня 2021 року. Також позивач вказує на те, що, на його переконання, ухвала суду під головуванням судді Волкової С. Я., постановлена 07 грудня 2021 року щодо заявленого судді Батрин О. В. відводу, є незаконною та ухваленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки у судовому рішенні постановлено просто відмовити у відводі, що позивач вважає порушенням вимог частини другої та третьої статті 40 ЦПК України, і що він розцінює як зловживання процесуальними правами. Окрім цього, у заяві про відвід головуючої судді Батрин О. В. щодо підстав відводу вказано, що жодної ухвали чи іншого рішення судді Батрин О. В. за результатами розгляду заяви постановлено не було, а 06 грудня 2021 року суддя перебувала у відпустці. По-четверте, позивач вказує на порушення порядку визначення колегії суддів для розгляду справи у Печерському районному суді м. Києва, вбачаючи у ньому маніпуляції, з метою визначення бажаної для відповідача судді Батрин О. В.

Відтак, на переконання заявника, наявні обставини, передбачені частиною першою статті 36 ЦПК України, і головуючий підлягає відводу, оскільки підставою для самовідводу є сам факт заяви про відвід та сумнів заявника в об`єктивності судді і, враховуючи наявний реальний та потенційний конфлікт інтересів у судді, позивач вважає достатньо вмотивованим, обґрунтованим та розумним свій сумнів у безсторонності судді Батрин О. В., що вказує на його недовіру до суду та відповідно зміну його складу.

На підставі частини восьмої статті 40 ЦПК України, заява про відвід судді розглядається без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 та дослідивши матеріали, подані на підтвердження її доводів, суд приходить до висновку про невмотивованість заявленого відводу головуючому судді, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями пунктів 1-5 частини першої статті 36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Тобто, суддя не може брати участі у розгляді справи і підлягає відводу за наявності на те підстав (обставин), вичерпний перелік яких визначений у статті 36 ЦПК України, що виключає можливість їх розширеного тлумачення.

Європейський суд з прав людини у рішеннях зазначає, що найголовнішою є існування довіри, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Зважаючи на доводи заяви про відвід, які не знайшли свого підтвердження, суд приходить до висновку, що обґрунтування, наведені у ній, не можуть бути підставою для відводу судді у справі.

Керуючись ст.ст. 1-19, 36-40, 352-353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Батрин Олесі Василівни від розгляду справи № 757/60692/19-ц за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої майну посадовою особою органу державної влади.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І. В. Литвинова