Справа № 544/1607/21
Провадження № 2/526/82/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2022 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судових засідань Лопушняк Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 544/1607/21 за позовом ТОВ «ФК» Центр Фінансових Рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

з участю відповідача ОСОБА_1

в с т а н о в и в:

15 вересня 2021 року ТОВ «ФК» Центр Фінансових Рішень» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 18.04.2017 в розмірі 133 932,28 грн., що складається із простроченої заборгованості за тілом кредиту 48744,05 грн.; простроченої заборгованості за річними процентами 3024,37 грн.; простроченої заборгованості за щомісячними процентами 54019,09 грн.; заборгованості за штрафом/пенею 26039,42 грн.; строкової заборгованості за тілом кредиту 1704,09 грн.; строкової заборгованості за річними процентами 84,01 грн.; строкової заборгованості за щомісячними процентами 317,25 грн.

Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 05 листопада 2021 року відкрито провадження по справі.

Представник позивача ТОВ «ФК» Центр Фінансових Рішень» звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі представника.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що дійсно взяла кредит, по мірі можливості погашала борг, але виявилось, що всі виплати ішли на погашення відсотків. Кредит був взятий на край не вигідних для неї умовах і неодноразово відбувалися зміни в кредитуванні теж на невигідних для неї умовах, тому вона перестала вносити періодичні платежі. Крім того щодо пені в сумі 10134,09 грн., нарахованої за період з 01.08.2018р. по 10.03.2020р. відповідач просить на підставі ч.2 ст.258 ЦК України застосувати спеціальну позовну давність 1 рік. За цей же період позивачем безпідставно нарахована неустойка в твердій грошовій сумі (штраф), загальна сума якої становить 6050.00 грн., її нарахування є безпідставним. Постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 та від 9 грудня 2020 р. № 1236 (з змінами) встановлено безперервний карантин на всій території України з 12 березня 2020 року по 31 грудня 2021 року за якими вона має бути звільнена від сплати пені за невиконання/прострочення сплати кредиту в період з 01 березня 2020 року по даний час. Дія п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» з врахуванням п.1 Прикінцевих та перехідних положень поширюється на всі без винятку договори споживчого кредитування. Отже, позивачем заявлені безпідставні вимоги про стягнення пені в сумі 26039,42 грн. (з яких позадоговірна неустойка 11150.00 грн. та пеня 14889,42 грн.). Просила відмовити ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» у стягненні заборгованості в сумі 38949,09 грн. з них пені 26039,42 грн., щомісячних процентів в сумі 2914,67 грн., заборгованості за тілом кредиту в сумі 9995,00 грн. Застосувати на підставі ч.2 ст.258 ЦК України спеціальну позовну давність в один рік щодо вимог позивача про стягнення пені в сумі 10134,09 грн., нарахованої за період з 01.08.2018р. по 10.03.2020р.

Судом встановлено, що 18.04.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» на підставі заяви на отримання кредиту № надало ОСОБА_1 кредит в сумі 68404,02 грн. Позичальник прийняв умови надання споживчого кредиту фізичним особам і зобов`язався повернути суму кредиту, відсотків відповідно до заяви та умов кредитування.

За умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК» ЦФР» це є публічною пропозицією ТОВ укласти кредитний договір (отримати інші послуги). Кредитний договір укладається шляхом приєднання позичальника до цих умов. Приєднання позичальника до цих умов здійснюється через підписання ним заяви.

Відповідно до Умов отримання кредиту, усі інші умови кредитного Договору викладені в Умовах отримання фінансових кредитів Кредитодавця, які розміщені на сайті www.kreditmarket.ua, із якими Позичальник ознайомився до укладення цього Договору та до яких Позичальник приєднався, підписавши договір.

Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК» Центр фінансових рішень», в редакції від 14.02.2017 р., затверджені Наказом Генерального директора ТОВ «ФК» ЦФР» № 6 від 14.02.2017 р., містять інформацію про умови отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК`ЦФР»; форма акцепту, у складі таких додатків до зазначених умов: форма «заява на приєднання», форма «заяви на отримання кредиту» становлять кредитний договір.

Відповідно до Заяви № від 18.04.2017 кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти у сумі 68 404,02 грн. строком на 48 місяців на будь-які законні цілі, на умовах, обумовлених цим Договором, а Позичальник зобов`язується своєчасно погашати кредит, сплачувати проценту ставку за користування кредитом відповідно до зазначеного Договору (а.с.8).

Згідно розрахунку ТОВ «ФК» Центр Фінансових Рішень» прострочена сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 01.04.2021 р. становить - 133 932,28 грн., що складається із простроченої заборгованості за тілом кредиту 48744,05 грн.; простроченої заборгованості за річними процентами 3024,37 грн.; простроченої заборгованості за щомісячними процентами 54019,09 грн.; заборгованості за штрафом/пенею 26039,42 грн.; строкова заборгованість за тілом кредиту 1704,09 грн.; строкова заборгованість за річними процентами 84,01 грн.; строкова заборгованість за щомісячними процентами 317,25 грн.

Згідно з ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Ч. 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює фінансова установа, що надає фінансові послуги, а в даному випадку ТОВ «ФК» Центр Фінансових Рішень».

Оскільки умови договорів приєднання розробляються відповідною фінансовою установою, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим фінансова установа має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Позивачем на підтвердження позовних вимог надано копію заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК» Центр Фінансових Рішень», Умови отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК» Центр Фінансових Рішень».

В заяві ОСОБА_1 обумовлено відсоткову ставку по сплаті кредиту від отриманої суми та річні проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «ФК» Центр Фінансових Рішень» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту по кредитному договору від 18.04.2017 року в розмірі - 107892, 86 грн., яка складається з простроченої заборгованості за річними процентами 3024,37 грн.; простроченої заборгованості за щомісячними процентами 54019,09 грн.; строкової заборгованості за тілом кредиту 1704,09 грн.; строкової заборгованості за річними процентами 84,01 грн.; строкової заборгованості за щомісячними процентами 317,25 грн.

Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення пені / штрафу з ОСОБА_1 суд приходить до наступних висновків.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Відповідно до ч.1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов`язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК).

За змістом ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості банк, окрім стягнень по основних зобов`язаннях, просив стягнути заборгованість за штрафом/пенею в сумі 26039,42 грн.

Відповідно п. 4 Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» за прострочення повернення кредиту та / або сплати процентів позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю пеню в розмірі 0.3 % від суми прострочення за кожен день прострочки.

Як вбачається з розгорнутої довідки та виписки нарахування та списання пені та неустойки, виданої позивачем і доданої відповідачем до відзиву (а.с.58-64), ТОВ «ФК «ЦФР» з листопада 2017 року нараховував та списував з ОСОБА_1 окремо неустойку і окремо пеню, як два види відповідальності за невиконання зобов`язання. Крім цього була нарахована неустойка в твердій грошовій сумі (штраф), що не передбачено Умовами отримання кредитів.

Отже ТОВ «ФК «ЦФР» за одне й те саме правопорушення передбачив подвійну відповідальність одного виду, що суперечить ст. 61 Конституції України. Вказаною статтею визначено, що ніхто не може бути притягнутий двічі до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Таким чином вимога про стягнення пені/штрафу в сумі 26039,42 грн. не ґрунтується законі, тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

З огляду на зазначене, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача нарахованої заборгованості за штрафом/пенею 26039,42 грн.

Відповідно до п.3 ч.2, ч.13 ст.141 ЦПК України суд вирішує розподіл судових витрат. Позовні вимоги задоволені на 80,55% (із заявлених 133 932,28 грн. стягнуто 107892, 86 грн.), отже витрати на судовий збір мають бути стягнуті з відповідача у розмірі 80,55% від суми сплаченого судового збору в розмірі 2270 грн., що становить 1828,48 грн.

Керуючись ст. 12, 81, 263-265, 268, 273, ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

- позовні вимоги ТОВ «ФК» Центр Фінансових Рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягти з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК» Центр Фінансових Рішень» заборгованість за кредитним договором № від 18.04.2017 в сумі 107892, 86 грн.

Стягти з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК» Центр Фінансових Рішень» судовий збір в сумі 1828,48 грн.

Решту позовних вимог залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач - ТОВ «ФК» Центр Фінансових Рішень», місцезнаходження - м. Київ вул. Сім`ї Прахових, 50Б, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 35725063.

Відповідач ОСОБА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_1 .

Головуюча: Л. В. Максименко