Справа № 352/2698/21
Провадження № 2/352/238/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Шпек В.О.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на землю в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

16.12.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на землю в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що його баба, ОСОБА_3 , була власником земельної частки (паю) розміром 17,55 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території села Клубівці Тисменицького району (Івано-Франківського району) Івано-Франківської області, однак на даний час оригінал сертифікату на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_3 втрачено.

10 травня 1986 року ОСОБА_3 при житті склала заповіт про те, що після її смерті належний їй на праві особистої власності житловий будинок заповіла ОСОБА_4 . В подальшому, 09 лютого 1989 року ОСОБА_3 , склала новий заповіт, яким, в силу закону було скасовано попередній від 10.05.1986, про те, що після її смерті, все належне їй майно заповіла ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 баба померла. Після смерті останньої відкрилась спадщина на все належне їй майно в тому числі на земельну частку (пай) розміром 17,55 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території села Клубівці Тисменицького району (Івано-Франківського району) Івано-Франківської області.

Оскільки, покійна на випадок своєї смерті склала заповіт, тому його батько, ОСОБА_5 , є спадкоємцем за заповітом. Проте, останній в установлений законом строк і порядку спадщину не прийняв та ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Так як він є онуком покійної, постійно проживав з спадкоємцем на час відкриття спадщини, проводив похорон баби, тому вступив в управління та володіння спадковим майном. Також зазначив, що після смерті баби доглядав за належним їй будинковолодінням, проводив ремонт в ньому. Забрав та використовував речі побутового вжитку покійної.

Державний нотаріус Тисменицької районної державної нотаріальної контори Колтун С.В., відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на майно відсутні та рекомендував звернутися до суду і в судовому порядку вирішити питання про визнання за собою права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 20.12.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилась, від неї до суду надійшла заява, в якій позовні вимоги визнала, вказала, що на спірне майно не претендує, просила розгляд справи проводити без її участі.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 10.02.2022 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст.259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст.268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Судом встановлено, що відповідно до копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ №0079931 ОСОБА_3 була власником земельної частки (паю) розміром 17,55 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території села Клубівці Тисменицького району (Івано-Франківського району) Івано-Франківської області, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 29 грудня 2000 року за №254. Даний факт також підтверджується довідкою виданою виконкомом Клубовецької сільської ради від 16.09.2012 №216.

10 травня 1986 року ОСОБА_3 , при житті, склала заповіт, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Клубовецької сільської Ради народних депутатів Тисменицького району Івано-Франківської області та внесено в реєстр за №7 про те, що після її смерті належний їй на праві особистої власності житловий будинок заповідає ОСОБА_4 .

09 лютого 1989 року ОСОБА_3 , склала новий заповіт, яким, в силу закону було скасовано попередній від 10.05.1986, посвідчений секретарем виконавчого комітету Клубовецької сільської Ради народних депутатів Івано-Франківського району Івано-Франківської області та внесено в реєстр за №1 про те, що після її смерті, все її майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті і на що вона матиме право, заповідає ОСОБА_5 .

На даний час, зазначений вище заповіт не відмінявся і не змінювався, що підтверджується довідкою Тисменицької міської ради Івано-Франківської області від 02.12.2021 року за №155.

Як вбачається з свідоцтва про смерть виданого 11.09.2001 серія НОМЕР_1 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_5 є спадкоємцем за заповітом після померлої матері ОСОБА_3 . Проте, останній в установлений законом строк і порядку спадщину не прийняв та відповідно до свідоцтва про смерть виданого 24.04.2004 серія НОМЕР_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

До складу спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 входить, зокрема, право на частку (пай)розміром 17,55 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території села Клубівці Тисменицького району (Івано-Франківського району) Івано-Франківської області.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишила заповіт, однак так як її син ОСОБА_5 спадщину не прийняв, тому, в цьому випадку спадкування її внуком ОСОБА_1 здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Отже, відповідач позов визнала, позивач заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори не подавав,інших спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3 немає.

З матеріалів справи встановлено, що державний нотаріус Тисменицької районної державної нотаріальної контори Колтун С.В., відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на майно відсутні, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 10.12.2021 за №204/02-31.

Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному.

Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Відповідно до ч.1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно з ст. 1,2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Також, відповідно до пункту 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Так як, спадкодавцеві ОСОБА_3 згідно копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ №0079931 належало право на земельну частку (пай) розміром 17,55 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території села Клубівці Тисменицького району (Івано-Франківського району) Івано-Франківської області, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 29 грудня 2000 року за №254, то за спадкоємцем ОСОБА_1 слід визнати право на земельну частку (пай), а не право власності як про це зазначено у позовній заяві.

Таким чином, позов підлягає до часткового задоволення.

З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ухвалою від 20.12.2021 позивача було звільнено від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, часткове задоволення позову, суд констатує про необхідність стягнення з відповідача в дохід держави 227,00 грн судового збору за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 81, 152 ЗК України, ст. ст.12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1258, 1259, 1264, 1297 ЦК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на землю в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 17,55 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території села Клубівці Тисменицького району (Івано-Франківського району) Івано-Франківської області в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Стягнути зОСОБА_2 судовий збір у дохід державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України) в розмірі 227 (двісті двадцять сім) грн 00 коп.

Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Рішення складене в повному обсязі 14.02.2022.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Дзвенислава ГРИНЬКІВ