Номер провадження: 22-ц/813/675/22
Головуючий у першій інстанції Федчишена Т. Ю.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/13690/21

Номер провадження: 22-ц/813/675/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя доповідач),

- суддів Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Рибачук О.І.,

учасники справи:

- позивач Дачно-будівельний кооператив «Золоті ключі»,

- відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Дачно-будівельного кооперативу «Золоті ключі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків, за апеляційною скаргою адвоката Гудими Ігора Борисовича, діючого від імені Дачно-будівельного кооперативу «Золоті ключі», на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, постановлену у складі судді Федчишеної Т.Ю. 27 серпня 2021 року, про відмову у відкритті провадження,

встановив:

2. Описова частина

2.1Короткий зміст позовних вимог

У липні 2021 року Дачно-будівельний кооператив «Золоті ключі» звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути зі ОСОБА_1 заборгованість по сплаті членських внесків у розмірі 181 219 гривень, а також 14 468,02 гривні - пені, нараховану на основну заборгованість, 9 314,57 гривень інфляційних втрат, 3 698,66 3% річних, 2 000 гривень штрафу.

Дачно-будівельний кооператив «Золоті ключі» обґрунтовує позовні вимоги тим, що ОСОБА_1 являється асоційованим членом Дачно-будівельного кооперативу «Золоті ключі» на підставі заяви від 16.07.2018 року як власник земельних ділянок, розташованих на території ДБК «Золоті ключі».

Як асоційований член кооперативу ОСОБА_1 отримує послуги від кооперативу, які входять до складу членських внесків. Однак, у порушення вимог пунктів 6.4, 7.3 Статуту ДБК «Золоті ключі» не виконує обов`язки по своєчасній сплаті всіх видів встановлених внесків та платежів у порядку, строки та розмірах, визначених органами управління кооперативом (а. с. 1 - 3).

2.2 Короткий зміст ухвали суду першої інстанції, мотивування його висновків

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою Дачно-будівельного кооперативу «Золоті ключі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків.

Ухвала суду мотивована тим, що спір у цій справі виник у межах господарських правовідносин з управління діяльністю кооперативу, у зв`язку з порушенням прав кооперативу його асоційованим членом, оскільки членські внески є джерелом формування майна кооперативу, що в свою чергу пов`язано саме з діяльністю кооперативу (а. с. 72 - 76).

2.3 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Адвокат Гудима Ігор Борисович, діючий від імені Дачно-будівельного кооперативу «Золоті ключі», в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. Справу направити для продовження розгляду по суті до суду першої інстанції.

2.4 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Апелянт зазначає про те, що помилковими є висновки суду, що даний позов має бути розглянутий в порядку господарського судочинства.

ОСОБА_1 являється асоційованим членом Дачно-будівельного кооперативу «Золоті ключі» на підставі заяви від 16.07.2018 року.

Асоційовані члени ДБК «Золоті ключі» у спорі про стягнення членських внесків не є носіями корпоративних прав, а відносини його між його асоційованими членами та кооперативом не є корпоративними (а. с. 78 - 82).

2.5 Узагальнені доводи відповідача в апеляційному суді

ОСОБА_1 не скористався правом надання відзиву на апеляційну скаргу. Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

2.6 Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23.11.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Гудими Ігора Борисовича, діючого від імені Дачно-будівельного кооперативу «Золоті ключі», на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі (а. с. 94).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23.11.2021 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено справу до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін в приміщенні Одеського апеляційного суду (а. с. 95).

У судовому засіданні адвокат Гудима Ігор Борисович, діючий від імені Дачно-будівельного кооперативу «Золоті ключі», апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності її інших учасників, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Гудими Ігора Борисовича, діючого від імені Дачно-будівельного кооперативу «Золоті ключі», підлягає задоволенню частково.

3.2 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з вимогами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вищевказаним вимогам законодавства.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції невірно визначився з характером спірних правовідносин та нормами процесуального права, які підлягають застосуванню.

3.3 Мотиви прийняття/відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі та прийняття аргументів відзиву на апеляційну скаргу

Дачно-будівельний кооператив „Золоті ключі є неприбутковою організацією, створеною відповідно до Конституції України, Господарського кодексу України, Закону України «Про кооперацію» та інших нормативно-правових актів. Кооператив здійснює свою діяльність відповідно до Статуту, затвердженого Загальними зборами його членів.

Одними із основних завдань кооперативу є: - організація діяльності мереж інженерно-технічного забезпечення кооперативу, що безпосередньо використовуються для можливості тепло-, газо-, електро-, водопостачання та водовідведення на земельних ділянках членів та асоційованих членів кооперативу, а також організація оплати за це відповідним організаціям; - надання повного комплексу послуг членам та асоційованим членам кооперативу і експлуатації та догляду за будинками, спорудами та прилеглою територією тощо, та не членам кооперативу в обсягах, встановлених законодавством; - сприяння членам та асоційованим членам кооперативу в отриманні ними умов комфортного проживання і життєзабезпечення, підтримання необхідного санітарного стану території кооперативу та іншого сервісу належної якості.

У відповідності до ст. 7.3. Статуту ДБК „Золоті ключі, асоційовані члени кооперативу зобов`язані своєчасно сплачувати всі види встановлених внесків, інших платежів та паїв у порядку, строки та розмірах, визначених даним Статутом.

Згідно ст. 4.3. Статуту кооперативу, членський внесок грошовий неповоротний внесок, що щомісячно сплачується членами та асоційованими членами кооперативу для забезпечення поточної діяльності кооперативу, в тому числі на утримання і благоустрій інфраструктури кооперативу; на утримання, ремонт та обслуговування мереж інженерно-технічного забезпечення; оплату праці працівників кооперативу; на сплату кооперативом комунальних послуг (енергопостачання, водопостачання, водовідведення та вивіз сміття), якими користуються члени та асоційовані члени кооперативу; придбання, створення об`єктів загального користування (до створення об`єктів в даному випадку відносяться також їх відновлення, капітальний ремонт, модернізація та реконструкція); придбання необхідних для виконання статутних завдань кооперативу транспортних засобів, обладнання, будівель та споруд; експлуатаційні витрати на майно загального користування, поточний ремонт такого майна, споруд та транспортних засобів; організаційні витрати, витрати на сплату податків, різного роду реєстраційних зборів і мита, що стягуються з кооперативу у цілому, оренда державного та комунального майна та іншого рухомого і нерухомого майна, необхідного для здійснення мети кооперативу та інші поточні витрати кооперативу.

Розмір членського внеску визначається Загальними зборами членів кооперативу. Рішення Загальних зборів членів кооперативу обов`язкові для виконання усіма членами, асоційованими членами кооперативу та його органами.

Відповідності до ст. ст. 6.4., 7.3. Статуту ДБК «Золоті ключі», члени та асоційовані члени кооперативу зобов`язані своєчасно сплачувати всі види встановлених внесків та платежів в порядку, строки та розмірах, визначених органами управління Кооперативом.

ОСОБА_1 являється асоційованим членом Дачно-будівельного кооперативу «Золоті ключі» на підставі заяви від 16.07.2018 року як власник земельних ділянок, розташованих на території ДБК «Золоті ключі».

Згідно ст. 2 Закону України «Про кооперацію» членський внесок - грошовий неповоротний внесок, який періодично сплачується членом кооперативного об`єднання для забезпечення поточної діяльності кооперативного об`єднання.

Зобов`язання членів кооперативу встановлені ч. 2 ст. 12 Закону України «Про кооперацію», а саме, основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а з відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Звернення Дачно-будівельного кооперативу «Золоті ключі» з позовом до фізичної особи про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків ґрунтується на нормах Цивільного законодавства, а отже підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до міжнародного та європейського права з прав людини поняття доступу до правосуддя зобов`язує держави гарантувати право кожної особи на звернення до суду (за певних обставин, до альтернативного органу вирішення спорів), з метою отримання юридичного захисту, у разі якщо права особи були порушені. Таким чином, це також право, яке допомагає особі домогтися реалізації своїх прав.

Доступ до правосуддя охоплює низку людських прав, а саме: право на справедливий суд згідно зі статтями 6 ЄКПЛ та 47 Хартії основних прав ЄС і право на ефективний засіб правового захисту згідно зі статтями 13 ЄКПЛ та 47 Хартії.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Відповідно до практики Верховного Суду аналогічні справи розглядалися цим судом в порядку цивільного судочинства (Постанови Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі №755/6564/16-ц, від 06.03.2019 року у справі №664/2871/16-ц). Якщо такі справи не підлягали розгляду в порядку цивільно-процесуального законодавства, то відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 414 ЦПК України провадження у справі необхідно було закрити незалежно від доводів касаційної скарги.

Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду не відповідає вищезазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, оскільки ухвалу постановлено не у відповідності до вимог процесуального права.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що вимоги апеляційної скарги про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті є неспроможними, оскільки суд першої інстанції в даному випадку не розглядав справу по суті, а тільки вирішував питання щодо відкриття провадження у справі.

3.4 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Гудими Ігора Борисовича, діючого від імені Дачно-будівельного кооперативу «Золоті ключі», є частково доведеними, а тому вона підлягає задоволенню частково.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції (Приморського районного суду м. Одеси), починаючи зі стадії відкриття провадження у справі.

3.5 Підстави, порядок та строк касаційного оскарження

Підстави касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України, зазначені у частині другій цієї статті.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський

апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Гудими Ігора Борисовича, діючого від імені Дачно-будівельного кооперативу «Золоті ключі», - задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2021 року про відмову у відкритті провадження скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, починаючи зі стадії відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 07 лютого 2022 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Суддів О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе