ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2187/22 Справа № 202/7454/19 Суддя у 1-й інстанції - Бєсєда Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Паромової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Павелко Сергія Михайловича на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог, які уточнювалися в ході судового розгляду справи, ОСОБА_2 посилалася на те, що 26 серпня 2005 року між нею та ОСОБА_1 було укладено шлюб. Під час шлюбу, ними за спільні кошти було придбано легковий автомобіль марки GEELY МК, реєстраційний номер НОМЕР_1 . На даний час шлюб між ними розірвано. Зазначала про те, що з відповідачем не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна: автомобіля. У зв`язку з тим, що автомобіль є неподільною річчю, спільне користування та володіння ним неможливе, та відповідач бажає залишити автомобіль у своєму володінні та користуванні. На підставі викладеного ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідача грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки GEELY МК, реєстраційний номер НОМЕР_1 , середньоринкова вартість якого 95 178 грн. 76 коп.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову. Накладено арешт на автомобіль GEELY МК, легковий, 2005 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.1 а.с.88, 89).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2021 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) грошову компенсацію 1/2 вартості автомобіляGEELY МК, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у сумі 47 589 грн. 38 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) судовий збір у сумі 951 грн. 79 коп. та витрати на експертне дослідження у сумі 1000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 30 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення в частині визначення грошової компенсації ОСОБА_2 1/2 вартості автомобіля GEELY МК, реєстраційний номер НОМЕР_1 в сумі 34722 грн. 97 коп., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 Цивільного кодексу України.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя роз`яснено, спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин другої та третьої статті 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя.

З матеріалів справи вбачається 26 серпня 2005 року між сторонами зареєстровано шлюб (т.1 а.с.6).

25 серпня 2011 року за відповідачем ОСОБА_1 зареєстровано право власності на автомобіль GEELY МК, реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.1 а.с.31, 101,189).

Рішенням Індустріального районного суд м. Дніпропетровська від 13 червня 2019 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 26 серпня 2005 року Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №590 розірвано. ОСОБА_3 відновлено дошлюбне прізвище ОСОБА_4 (т.1 а.с.51, 52).

Встановлено, сторонами за час перебування у шлюбі було придбано автомобіль GEELY МК, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який є їх спільною сумісною власністю.

Спірний автомобіль є неподільною річчю, зареєстрований на ім`я відповідача і перебуває у його фактичному користуванні.

Позивач, як співвласник спірного майна подружжя бажає отримати грошову компенсацію за свою частку у праві власності на автомобілі.

Відповідно до висновку №7384 експертного дослідження автотоварознавця, наданого позивачем, по визначенню середньо ринкової вартості КТЗ від 13 березня 2020 року середньоринкова вартість автомобіля GEELY МК, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 95178 грн. 76 коп. (т.1 а.с.54-57).

У підготовчому судовому засіданні у суді першої інстанції 14 липня 2021 року судом представнику відповідача було роз`яснення право про звернення до суду із клопотанням про призначення судової експертизи для визначення вартості майна, однак останній не вважав за необхідне призначення у справі судової експертизи (т.1 а.с.190).

30 серпня 2021 року у судовому засіданні суду першої інстанції представник відповідача подав клопотання про долучення висновку №10/08/21 від 26 серпня 2021 року експертного товарознавчого дослідження про оцінку колісного транспортного засобу (т.1 а.с.207, 208).

Позивач ОСОБА_2 подала клопотання про долучення доказів по справі, а саме листа територіального сервісного центру МВС № 1242 РСЦ ГСЦ МВС в Дніпропетровській області № 31/4-1242-52аз від 12 серпня 2021 року (т.1 а.с.196, 197).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про долучення доказів у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя відмовлено. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку та долучення доказів у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя відмовлено (т.1 а.с.232, 233).

Вказаною ухвалою суд відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на долучення доказів, а саме висновку №10/08/21 від 26 серпня 2021 року експертного товарознавчого дослідження про оцінку колісного транспортного засобу.

Ухвала суду мотивована тим, що відповідно до положень ч. 3 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї, відповідно до ч. 8 ст. 83 ЦПК України. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу, відповідно до ч. 4 ст. 83 ЦПК України. За положеннями ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2021 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В апеляційній скарзі відповідач зазначив, що не погоджується із вартістю спірного автомобіля GEELY МК, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визначеного у висновку №7384 експертного дослідження автотоварознавця, наданого позивачем від 13 березня 2020 року у розмірі 95178 грн. 76 коп., та надав до апеляційного суду висновок №10/08/21 від 26 серпня 2021 року експертного товарознавчого дослідження про оцінку колісного транспортного засобу, відповідно до якого ринкова вартість колісного траспортного засобу автомобіля GEELY МК, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 69445 грн. 95 коп. (т.2 а.с.4-7).

Відповідно до ч.2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч.3 ст.367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Слід зазначити, хвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2021 року у цій справі у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку та долучення доказів, а саме висновку №10/08/21 від 26 серпня 2021 року експертного товарознавчого дослідження про оцінку колісного транспортного засобу було відмовлено, та вказана ухвала суду не була оскаржена у встановленому законом порядку разом з рішенням суду.

У суді першої інстанції представнику відповідача у судовому засіданні було розяснено право про призначення у справі судової експертизи для визначення вартості майна, однак представник відповідача не вважав за необхідне призначити у справі судову експертизу, із відповідним клопотанням про призначення у справі судової експертизи не звернувся.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на її користь грошову компенсацію 1/2 вартості автомобіляGEELY МК, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у сумі 47 589 грн. 38 коп.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків рішення суду фактичним обставинам справи, недоведеність позовних вимог спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Павелко Сергія Михайловича залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П. Красвітна

О.В. Свистунова