Ухвала

02 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 295/6905/16

провадження № 61-904 св 21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - Оліївська сільська рада Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_2 ;

треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області Житомирської міської ради;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11 лютого 2020 року у складі судді Лєдньова Д. М. та постанову Житомирського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року у складі колегії суддів: Павицької Т. М., Микитюк О. Ю., Миніч Т. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області Житомирської міської ради, про визнання рішення та державного акту про право власності на земельну ділянку недійсними.

Позовна заява мотивована тим, що вона є власником земельної ділянки площею 0,0616 га за адресою: АДРЕСА_2 , із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на підставі договору купівлі-продажу від 03 липня 2007 року.

17 жовтня 2007 вона отримала державний акт на право власності на земельну ділянку. У лютому 2015 року нею виявлено розпочате будівництво на частині належної їй земельної ділянки. Після проведення перевірки з`ясовано, що будівництво здійснюється ОСОБА_4 , який є власником земельної ділянки площею 0,12 га, по АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 17 серпня 2012 року, укладеного із ОСОБА_3 , який у свою чергу набув ділянку у ОСОБА_2 . Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку видано на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 27 липня 1994 року № 47.

Оскільки земельна ділянка не розташована у межах населеного пункту с. Кам`янка, виконавчий комітет Кам`янської сільської ради Житомирського району Житомирської області не мав повноважень щодо передачі у власність земельної ділянки, розташованої на території м. Житомира, при цьому, передана земельна ділянка частково накладається на її земельну ділянку, що порушує її права як землевласника.

Ураховуючи викладене, уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просила суд визнати недійсним рішення виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 27 липня 1994 року № 47 в частині передачі земельної ділянки площею 0,12 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 , у приватну власність ОСОБА_2 ; визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ ЖТ № 003367 від 25 липня 1995 року, виданий на ім`я ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним рішення виконавчого комітету Кам`янської сільcької ради Житомирського району Житомирської області від 27 липня 1994 року № 47 у частині передачі земельної ділянки площею 0,12 га, що у АДРЕСА_1 у приватну власність ОСОБА_2 . Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю від 25 липня 1995 року серії ІІІ ЖТ № 003367, виданий на ім`я ОСОБА_2 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачі не надали належних та допустимих доказів, що спірна земельна ділянка розміром 0, 12 га, яка передана у приватну власність ОСОБА_2 , розташована в межах населеного пункт с. Кам`янка, а, відтак, сільська рада не мала компетенції та не була наділена повноваженнями щодо передачі у власність земельної ділянки відповідачу, яка розташована на території м. Житомира.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Житомирського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився із висновками суду першої інстанції, зазначивши, що відповідачі не надали належних та допустимих доказів, що спірна земельна ділянка розміром 0, 12 га, яка передана у приватну власність ОСОБА_2 , розташована в межах населеного пункт с. Кам`янка, а, відтак, сільська рада не мала компетенції та не була наділена повноваженнями щодо передачі у власність земельної ділянки відповідачу, яка розташована на території м. Житомира.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 подали до Верховного Суду касаційні скарги, в яких просили оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень ОСОБА_2 зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 369/10789/14 та постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року у справі № 21-405а14, від 09 листопада 2016 року у справі № 916/654/15-г, також постанові Верховного Суду від 31 січня 2018 року у справі № 911/1563/17, що не відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень ОСОБА_4 зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 та постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року у справі № 21-405а14, від 09 листопада 2016 року у справі № 916/654/15-г, також постанові Верховного Суду від 31 січня 2018 року у справі № 911/1563/17, що не відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також заявники вказують на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суди не дослідили зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2021 року відкрито касаційне провадження в указаній справі й витребувано цивільну справу № 295/6905/16 із Богунського районного суду м. Житомира.

У лютому 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 листопада 2021 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

Касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є ідентичними та мотивовані тим, що оспорювані рішення сільської ради та виданий на його підставі державний акт не могли порушувати права та інтереси ОСОБА_5 станом на дату їх прийняття, оскільки власником спірної земельної ділянки на той момент була сільська рада і рішення про передачу сільською радою спірної земельної ділянки могло порушити виключно право комунальної власності Житомирської міської ради, проте міська рада за захистом своїх прав в межах строку позовної давності не зверталась.

В суді першої інстанції відповідачем (Оліївською сільською радою) було порушено питання про застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності.

Після того, як ОСОБА_2 відчужив земельну ділянку на користь ОСОБА_3 його право власності на спірну земельну ділянку припинилось, а, отже, спірний державний акт про право власності на землю припинив свою юридичну силу. Тому, неможливо визнати недійсним державний акт, який втратив свою юридичну силу.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У квітні 2021 року ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу, в якій зазначила, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, підстави для їх скасування відсутні.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

На підставі рішення виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 27 липня 1994 року ОСОБА_2 видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,12 га з цільовим призначенням - будівництво житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Кам`янської сільської ради Житомирського району Житомирської області, по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0616 га по АДРЕСА_2 , із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на підставі договору купівлі-продажу від 03 липня 2007 року.

17 жовтня 2007 року на ім`я ОСОБА_1 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 789525, кадастровий номер земельної ділянки :07:033:0024.

Згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 08 жовтня 2010 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як покупцем, останній набув у власність земельні ділянки, що розташовані на території Кам`янської сільської ради Житомирського району Житомирської області, , по АДРЕСА_1 , площею 0,1 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 822083200:056000:0606, та площею 0,02 га, по пров. Виробничий для ведення особистого селянського господарства - кадастровий номер 822083200:056000:0607.

На підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 17 серпня 2012 року власником земельних ділянок став ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку експерта судової земельно-технічної експертизи від 06 березня 2019 року № 405/19 земельна ділянка по АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 , накладається на земельні ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,10 га, кадастровий номер 822083200:056000:0606, із цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,02 га, кадастровий номер 822083200:056000:0607, із цільовим приміщенням для ведення особистого селянського господарства (а.с. 183-199, т. 3).

Листом виконавчого комітету Житомирської міської ради від 06 вересня 2016 року повідомлено про те, що згідно архівних матеріалів та публічної кадастрової картки України пров. Виробничий та земельна ділянка по АДРЕСА_1 розташовані в адміністративних межах м. Житомира (а.с. 58, т. 1).

Проектом формування території і встановлення меж Кам`янської сільської ради Житомирського району Житомирської області передбачено лінії, в межах яких наявні землі колгоспу ім. Мічуріна, при цьому землі сільської ради проходять від В до Г по суміжності із землями м. Житомира по суходолу на протязі 17,7 км (а.с. 215-232, т. 1).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 листопада 2021 року справа № 373/626/17

(провадження № 61-4234св19) за позовом заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання рішення сільської ради недійсним та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Направляючи справу № 373/626/17 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд касаційної інстанції вказував, що виключна правова проблема полягає у тому, чи відсутність рішення або інших правових документів компетентних органів щодо встановлення меж населеного пункту та відсутність таких даних у Державному земельного кадастру дійсно свідчить про фактичну відсутність таких меж; якщо ні, які саме докази є допустимими щодо встановлення таких меж.

Підставою для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду є неоднозначність (суперечливість) судової практики судів касаційної інстанції з вирішення наведеного вище правового питання у тотожних справах.

Отже, на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа № 373/626/17 (провадження № 61-4234св19) за позовом заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання рішення сільської ради недійсним та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння.

Правовідносини, спір з приводу яких вирішується у цій справі, є подібними до правовідносин, які є предметом розгляду у справі № 373/626/17 (провадження № 14-201цс21).

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі).

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 373/626/17 (провадження № 14-201цс21).

Керуючись статтями 252, 253, 260, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 295/6905/16 за позовом ОСОБА_1 до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області Житомирської міської ради, про визнання рішення та державного акту про право власності на земельну ділянку недійснимидо закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 373/626/17 (провадження № 14-201цс21) за позовом заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання рішення сільської ради недійсним та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович