УХВАЛА

Іменем України

31 січня 2022 року

м. Київ

справа № 591/5361/21

провадження № 61-396ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 13 жовтня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду

від 23 грудня 2021 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_1 , третя особа - акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», про визнання недійсними електронних торгів та витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (далі - ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання») звернулося до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Державного підприємства «СЕТАМ» (далі - ДП «СЕТАМ»), ОСОБА_1 , третя особа - АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», про визнання недійсними електронних торгів та витребування майна з чужого незаконного володіння.

12 жовтня 2021 року ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» звернулося до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спеціалізовану техніку - автокран 10-20т-С, КС-3577 на базі МАЗ, д. н. з. НОМЕР_1 , 1993 року випуску, шасі № НОМЕР_2 , зареєстрований 09 липня 2021 року за ОСОБА_1 , шляхом складання органами примусового виконання рішень постанови про опис та арешт рухомого майна. Арештовану спеціалізовану техніку - автокран 10-20т-С, КС-3577 на базі МАЗ, д. н. з. НОМЕР_1 , 1993 року випуску, шасі

№ НОМЕР_2 , зареєстрований 09 липня 2021 року за ОСОБА_1 передати на зберігання ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання».

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13 жовтня 2021 року, залишеною без змін постановою Сумського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року, заяву ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено заборону на відчуження спеціалізованої техніки - автокрану 10-20т-С, КС-3577 на базі МАЗ, д. н. з. НОМЕР_1 , 1993 року випуску, шасі № НОМЕР_2 , зареєстрованого 09 липня 2021 року за ОСОБА_1 , до ухвалення остаточного рішення у справі.

У іншій частині вимог відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю.

04 січня 2022 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 13 жовтня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до положень статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі

№ 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Таким чином, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що між сторонами справи виник спір щодо визнання недійсними електронних торгів, оформлених протоколом ДП «СЕТАМ» від 19 травня 2021 року

№ 539288, з продажу ОСОБА_1 належної на праві власності ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» спеціалізованої техніки - автокрану

10-20т-С, КС-3577 на базі МАЗ, д. н. з. НОМЕР_1 , 1993 року випуску, шасі

№ НОМЕР_2 та витребування вказаного майна з чужого незаконного володіння, дійшов правильного висновку про забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження вище вказаної спеціалізованої техніки, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдаванню значної шкоди позивачу.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК Україниу разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 13 жовтня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_1 , третя особа - акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», про визнання недійсними електронних торгів та витребування майна, відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська