Провадження 2/193/132/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 лютого 2022 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Томинця О.В.,

при секретарі судового засідання Хомич Н.О.,

за участі: позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Софіївка Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача.

21.10.2021 позивач ОСОБА_1 звернулась до Софіївського районного суду з вказаним цивільним позовом до відповідача Софіївської селищної ради, в обгрунтування якого вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті якої відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку, площею 6,8341 га, для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, що розташована на території Миколаївської сільскої ради Софіївського району Дніпропетровської області.

За життя, 05 серпня 2009 року, ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області за р/№ 145, згідно якого заповіла на ім`я позивачки зазначену вище земельну ділянку.

Проте, при написанні заповіту, секретар сільської ради допустила неточність в написанні дати народження ОСОБА_2 , помилково зазначивши, що остання народилася- ІНФОРМАЦІЯ_3 , замість вірної дати її народження ІНФОРМАЦІЯ_4 . Внаслідок цієї помилки, при зверненні до нотаріуса, для прийняття спадщини померлої, нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної у зв`язку з тим, що неможливо встановити особу спадкодавця.

При цьому зазначає, що право власності заповідача на вищевказану земельну ділянку посвідчувалося відповідним державним акт на право приватної власності на землю, серії III-ДП № 057198, який виданий 08 липня 2003 року на підставі розпорядження голови Софіївської райдержадміністрації № 45-р від 13.02.2002 року, однак після смерті матері вищевказаний акт було втрачено.

За таких обставин, позивачка просила суд встановити факт належності заповіту від 05 серпня 2009 року, посвідченого секретарем Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області за №145 її матері ОСОБА_3 , а також визнати, в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері, право власності на вищевказану земельну ділянку.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 , посилаючись на обставини викладені нею у позовній заяві, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити у повному обсязі. При цьому надала суду для дослідження у судовому засіданні оригінал державного акту на право приватної власності на землю, серії III-ДП № 057198 від 08.07.2003.

Від відповідача Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області надійшло до суду клопотання, в якому зазначено, щодо розгляду справи за відсутності їх представника, проти позову не заперечують.

Інформація про рух справи, заяви та клопотання сторін.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2021 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 03 листопада 2021 року відкрито провадження по цивільній справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 30 листопада 2021 року розгляд справи відкладено на 24 грудня 2021 року.

Ухвалою суду від 24 грудня 2021 року закрито підготовче провадження та призначена справа до судового розгляду на 01 лютого 2022 року.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданим Софіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) області 12 березня 2021 року (а.с.6).

Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Софіївської селищної ради №443 від 12.11.2021, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала разом з донькою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.53).

Також встановлено, що мати позивачки ОСОБА_2 на момент своєї смерті залишила заповіт, який посвідчений секретарем Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області 05 серпня 2009 року Лифар Н.А., згідно якого ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, належну їй земельну ділянку площею 6,8341 гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської вона заповіла ОСОБА_1 , 1983 року народження (а.с.3).

Між тим, як видно з згаданих вище свідоцтва про смерть ОСОБА_2 та складеного нею заповіту на користь позивачки, має місце розбіжність у зазначені дати її народження, зокрема у заповіті дата народження заповідача вказана 24 травня 1951 року, в той же час, у свідоцтві про смерть зазначено дату народження померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.09.2021 приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Л.І. заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що в поданому нотаріусу заповіті дата народження заповідача записано « ІНФОРМАЦІЯ_7 », а у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 12 березня 2021 року Софіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) області, дата народження спадкодавця в графі «дата народження» зазначено « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що унеможливлює встановлення особи заповідача за вищевказаним заповітом (а.с. 13).

Крім того під час судового розгляду справи судом встановлено, що справді за життя ОСОБА_2 належала земельна ділянка, площею 6,8341 га, для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, що розташована на території Миколаївської сільскої ради Софіївського району Дніпропетровської області, про що свідчить досліджений оригінал відповідного державного акту на право приватної власності на землю, серії III-ДП № 057198, виданого 08 липня 2003 року на підставі розпорядження голови Софіївської райдержадміністрації № 45-р від 13.02.2002

Норми права застосовані судом та оцінка суду.

У відповідності до п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку розглядаються справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Зважаючи на ст. 76, 77, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ч. 2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пункту 3.5. Листа Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13» - спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

У зв`язку з наявністю оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, позовні вимоги позивачки про визнання права власності, у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 6,8341 га, для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, що розташована на території Миколаївської сільскої ради Софіївського району Дніпропетровської області, яка в обгрунтування цих позовних вимог посилалася якраз на втрату оригіналу такого державного акту, суд знаходить необгрунтованими і такми, що задоволенню не підлягають.

При цьому, суд дійшов переконання, що визнання належності заповіту від 05.08.2009 його заповідачу, створить достатні умови для прийняття у позасудовому порядку спадщини за цим заповітом після смерті матері ОСОБА_2 .

Аналізуючи зібрані по справі докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати позивач просить не стягувати з відповідача, а тому вони вважаються фактично понесеними.

Керуючись ст. 4, 10, 263-265, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом,- задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіту, складеного 05 серпня 2009 року на ім`я ОСОБА_1 , 1983 року народження, та посвідченого 05 серпня 2009 року секретарем Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області за р./№ 145.

В задоволені іншої частини вимог - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, апеляційна скарга подається у той же строк з дня виготовлення повного тексту рішення.

Відомості про сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІНН: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Софіївська селищна рада Криворізького району Дніпропетровської області, , місце знаходження: б-р Шевченка, буд. 19, смт. Софіївка, Криворізького району, Дніпропетровської області, 53100.

Повний текст рішення суду виготовлено 10.02.2022.

Суддя О.В. Томинець