СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12696/21

пр. № 2/759/398/22

02 лютого 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Твердохліб Ю.О.

за участю секретаря судового засідання Кушнірчук А.Р.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання іпотеки припиненою та зняття обтяження,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до АТ «Альфа-Банк» у якому просить визнати припиненою іпотеку згідно Іпотечного договору №82 від 13.05.2010 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнаровською І.А. та зареєстрований в реєстрі за №2547, укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 та виключити записи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та обтяжень про обтяження (заборону відчуження) квартири АДРЕСА_1 , внесених на підставі Іпотечного договору №82 від 13.05.2010 року.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 25.01.2008 року між ним та ЗАТ «Альфа-Банк» укладено Кредитний договір №800002967 відповідно до умов п. 2 Кредитного договору, Відповідач надає у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру кредит у розмірі 110 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків у розмірі 14% та датою остаточного повернення - 25.01.2028 року. Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору, кредитні кошти надавалися позивачеві для часткової оплати вартості двокімнатної квартири (50% вартості), що будувалася в АДРЕСА_2 .

Позивач набув право власності на двокімнатну квартиру, загальною площею 85, 40 кв.м. та житловою площею 41, 80 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі договору купівлі - продажу від 13.05.2010 року, посвідченого Войнаровською І.А. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером 2542 та зареєстрованому в Державному реєстрі правочинів 13.05.2010 року під №3934763.

13.05.2010 року, з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, між позивачем та відповідачем, укладено Іпотечний договір №82, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарською І.А. та зареєстрований в реєстрі за №2547, відповідно до ст. 3 якого, предметом іпотеки є квартира за адресою: АДРЕСА_3 , яку сторони оцінили 1 024 800, 00 грн, що по курсу НБУ станом на 13.05.2010 року становило 129 297, 62 доларів США.

Він, починаючи з 12.02.2008 року по 25.09.2018 року на виконання обов`язку щодо повернення кредитних коштів за вказаним Кредитним договором, на користь відповідача здійснив оплату на загальну суму 157 411,32 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом станом на 08.10.2018 року.

14.09.2018 року на його адресу надійшло повідомлення від відповідача вих. №77789-102-6/6 від 05.09.2018 року про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, підписана представником банку О.В. Надточій.

У грудні 2018 року йому стало відомо, що 21.11.2018 року державним реєстратором Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Макаровим О.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.11.2018 року за індексним номером: 44178274 відносно квартири здійснено запис №29041630 про реєстрацію права власності за відповідачем, внесений 21.11.2018 року о 15:51:54 до Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав та їх обтяжень від 05.12.2018 року №148160343.

За результатами звернення позивача від 07.12.2018 року зі скаргою на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав до Міністерства юстиції України, Наказом міністерства від 30.01.2019, вказане рішення державного реєстратора скасоване та здійснено реєстрацію права власності на Квартиру за позивачем, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав та їх обтяжень від 18.02.2019 року № 156689665.

26.04.2019 року після отримання інформаційної довідки №165101743 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач дізнався, що 23.04.2019 року о 19:18:42 право власності на мою квартиру було перереєстровано державним реєстратором Комунального підприємства «Світоч» (м. Київ) Алієвим Гусєйном Азіз Огли за відповідачем, про що прийнято рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером: 46618476 та здійснено запис 31319281.

Згідно Довідки про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу вих. № 299 від 21.12.2019 року АТ «Альфа-Банк» у зв`язку із задоволенням вимог за рахунок предмету іпотеки шляхом набуття на нього права власності, здійснило анулювання заборгованості за кредитним договором у сумі 2567991,83 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18.02.2020 року задоволено позов ОСОБА_1 та визнано дії Державного реєстратора Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієва Гусєйна Азіза Огли при проведенні 23.04.2019 року державної реєстрації права власності за АТ «Альфа-Банк» на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, а саме реєстрації права приватної власності на квартиру АДРЕСА_4 ; скасувано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за АТ «Альфа-Банк» право приватної власності на квартиру АДРЕСА_4 , від 23.04.2019 р. 19:06:22, номер запису права власності №31319281, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:000; поновлено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право приватної власності на квартиру АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:000, за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 13.05.2010року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Войнарською І.А. за реєстровим номером №2542. Стягнуто з Державного реєстратора Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієва Гусєйна Азіза Огли, АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 з кожного по 1344,70 грн. судових витрат. Рішення набрало законної сили і підлягає виконанню.

Таким чином, АТ «Альфа-Банк» у зобов`язанні що виникли на підставі Кредитного договору №800002967 від 25.01.2008 року та Іпотечного договору №82 від 13.05.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарською І.А. та зареєстрованого в реєстрі за №2547 - відмовлено у задоволенні вимог у позасудовому порядку, на підставі іпотечного застереження.

З врахуванням наведених обставин, зобов`язання по кредитному договору припинилось.

Вважає, що АТ «Альфа-Банк» використало всі заходи щодо можливого задоволення своїх вимог, а Іпотечний договір є припиненим, виходячи з наступних доказів: направлення АТ «Альфа-Банк» вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням від 05.09.2018 року за № 77789-102- б/б (втрата права нарахування процентів та зміна строку дії кредитного договору з огляду на Постанову ВП ВС від 28.05.2018 року №444/9519/12); скасування реєстрації права власності предмет іпотеки за АТ «Альфа-Банк» в позасудовому порядку, на підставі постанови Київського апеляційного суду від 28.05.2020 року по справі №759/11370/19, яке набрало законної сили; анулювання залишку заборгованості за кредитним договором згідно Довідки про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу вих. № 299 від 21.12.2019 року.

Строки пред`явлення кредитором вимог до боржника та поручителя позбавило АТ «Альфа-Банк» права вимоги (припинення його цивільного права), а, отже, і неможливість вимагати в суді захисту відповідного права.

З огляду на зазначені обставини, враховуючи втрату АТ «Альфа-Банк» права вимоги до позичальника та майнового поручителя (направлення вимоги, скасування реєстрації права власності в порядку іпотечного застереження, анулювання залишку заборгованості за кредитним договором), в силу пункту 1 частини 1 статті 593 ЦК України та частини 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» право застави (зокрема, іпотека) припинилося у зв`язку з припиненням зобов`язання, забезпеченого заставою.

Зважаючи на прийняте АТ «Альфа-Банк» рішення про прощення боргу, основне зобов`язання припинилося на підставі статтей 599-601, 604-609 Цивільного кодексу України.

Оскільки його основне зобов`язання за Кредитним договором №800002967 від 25.01.2008 року перед відповідачем є припиненим, тому відсутні правові підстави для утримання під обтяженням чи обмеженням мого майна переданого в іпотеку за Іпотечним договором №82 від 13.05.2010 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарською І.А. та зареєстрований в реєстрі за №2547.

Враховуючи викладені обставини просив позов задовольнити.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.06.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 78).

21.07.2021 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому АТ «Альфа-Банк» проти вимог позову заперечує, зазначає, що АТ «Альфа-Банк» в позасудовому порядку звернув стягнення на предмет іпотеки, в порядку, визначеному ст. 37 Закону України «Про іпотеку», що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, матеріалами справи та не заперечується позивачем. Частина заборгованості була погашена за рахунок вартості предмету іпотеки, а саме: 1 551 000,00 грн. Оскільки рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18.02.2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 28.09.2020 року, предмет іпотеки було повернуто у власність іпотекодателя, вся погашена за його рахунок заборгованість, а саме 1 551 000, 00 грн була поновлена, оскільки фактично Іпотекодержатель не отримав задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки. Отже, щонайменше зобов`язання щодо повернення заборгованості перед Кредитором в сумі 1 551 000,00 (один мільйон п`ятсот п`ятдесят одна тисяча) грн. однозначно не є виконаними, і цього вже достатньо для відмови у задоволенні даного позову за безпідставністю (а.с. 92-99).

13.09.2021 року ОСОБА_1 через канцелярію суду подав відповідь на відзив, у якому на викладених у позові обставинах наполягає, вважає що позов підлягає задоволенню (а.с. 103-108).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.10.2021 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті (а.с.119).

Позивач та представник позивача в судовому засіданні на вимогах позову наполягали з підстав викладених у позові.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. 24.11.2021 року представник відповідача Тищенко К.О. через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за відсутності представника АТ "Альфа Банк" (а.с. 121).

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази, приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

В судовому засіданні встановлено, що 25.01.2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «Альфа-Банк» укладено Кредитний договір №800002967 відповідно до умов п. 2 Кредитного договору, відповідач надає у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру кредит у розмірі 110 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків у розмірі 14% та датою остаточного повернення - 25.01.2028 року (а.с. 12-17).

Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору, кредитні кошти надавалися позивачеві для часткової оплати вартості двокімнатної квартири (50% вартості), що будувалася в АДРЕСА_2 .

Позивач набув право власності на двокімнатну квартиру, загальною площею 85, 40 кв.м. та житловою площею 41, 80 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі договору купівлі - продажу від 13.05.2010 року, посвідченого Войнарською І.А. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером 2542 та зареєстрованому в Державному реєстрі правочинів 13.05.2010 року під №3934763 (а.с. 26-27).

13.05.2010 року, з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, між позивачем та відповідачем, укладено Іпотечний договір №82, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарською І.А. та зареєстрований в реєстрі за №2547, відповідно до ст. 3 якого, предметом іпотеки є квартира за адресою: АДРЕСА_3 , яку сторони оцінили 1 024 800, 00 грн, що по курсу НБУ станом на 13.05.2010 року становило 129 297, 62 доларів США (а.с. 20-25).

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з частиною першою статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 належним чином не виконувалося, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 25.08.2018 року у розмір 109 475,18 доларів США, еквівалент у гривні 3 052 768,82 грн, що підтверджується повідомленням від 05.09.2018 року № 77789-102-б-/б (а.с. 34).

21.11.2018 року державним реєстратором Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Макаровим О.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.11.2018 року за індексним номером: 44178274 відносно квартири адресою: АДРЕСА_3 здійснено запис №29041630 про реєстрацію права власності за відповідачем, внесений 21.11.2018 року о 15:51:54 до Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав та їх обтяжень від 05.12.2018 року №148160343.

Наказом Міністерства юстиції України від 30.01.2019 року (а.с.38), вказане рішення державного реєстратора скасоване та здійснено реєстрацію права власності на Квартиру за позивачем, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав та їх обтяжень від 18.02.2019 року № 156689665.

В порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки 23.04.2019 року о 19:18:42 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 було перереєстровано державним реєстратором Комунального підприємства «Світоч» (м. Київ) Алієвим Гусєйном Азіз Огли за АТ «Альфа-Банк», про що прийнято рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером: 46618476 та здійснено запис 31319281 (а.с. 43).

Після набуття права власності на квартиру в порядку, визначеному статтею 37 Закону України «Про іпотеку», 21.12.2019 року АТ «Альфа-Банк» надіслало ОСОБА_1 повідомлення № 299, в якому вказало, у зв`язку із задоволенням вимог за рахунок предмету іпотеки шляхом набуття на нього права власності, здійснило анулювання заборгованості за кредитним договором у сумі 2567991,83 грн (а.с. 75).

Тобто, рішення про анулювання (прощення) боргу за кредитним договором було прийнято АТ «Альфа-Банк» за умови набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18.02.2020 року задоволено позов ОСОБА_1 та визнано дії Державного реєстратора Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієва Гусєйна Азіза Огли при проведенні 23.04.2019 року державної реєстрації права власності за АТ «Альфа-Банк» на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, а саме реєстрації права приватної власності на квартиру АДРЕСА_4 ; скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за АТ «Альфа-Банк» право приватної власності на квартиру АДРЕСА_4 , від 23.04.2019 р. 19:06:22, номер запису права власності №31319281, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:000; поновлено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право приватної власності на квартиру АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:000, за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 13.05.2010року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Войнарською І.А. за реєстровим номером №2542. Стягнуто з Державного реєстратора Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієва Гусєйна Азіза Огли, АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 з кожного по 1344,70 грн судових витрат (а.с.46- 66).

Постановою Київського апеляційного суду від 28.09.2020 року рішення Святошинського районного суду міста Києва від 18.02.2019 року - скасовано. Позов ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк», Державного реєстратора комунальне підприємство «Світоч» Алієва Гусєйна Азіза Огли, треті особи: Міністерство юстиції України, Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання незаконними дій, скасування записів державного реєстратора та поновлення становища, що існувало до порушення, - задоволено, з підстав викладених у постанові. Визнано дії Державного реєстратора Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієва Гусєйна Азіза Огли при проведенні 23.04.2019 р. державної реєстрації права власності за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, а саме реєстрації права приватної власності на квартиру АДРЕСА_4 , скасувано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» право приватної власності на квартиру АДРЕСА_4 , від 23.04.2019 р. 19:06:22, номер запису права власності №31319281, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:000, поновлено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право приватної власності на квартиру АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:000, за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 13.05.2010 р, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Войнарською І.А. за реєстровим номером №2542. Стягнуто з Державного реєстратора Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієва Гусєйна Азіза Огли та АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 по 1 344,70 грн судових витрат з кожного (а.с. 67-74).

Отже, відповідач втратив право власності на предмет іпотеки, за рахунок якого були задоволені його вимоги як кредитодавця.

Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом щодо врегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Аналіз положень статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку» дає підстави для висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду) та два позасудові (на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (частина перша статті 37 Закону України «Про іпотеку»).

Обрання певного способу правового захисту, в тому числі й досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Установлення законом або договором досудового способу врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не вважається обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Статтею 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Частиною першою статті 604 ЦК України передбачено, що зобов`язання може бути припинено за домовленістю сторін.

Згідно зі статтею 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує права третіх осіб щодо майна кредитора.

Правочин, спрямований на припинення зобов`язання прощенням боргу, слід вважати вчиненим у момент отримання боржником письмової заяви кредитора боржникові про прощення боргу або в момент підписання договору про прощення боргу.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, припинення зобов`язання можливе за умови його виконання, що проведене належним чином. Під припиненням зобов`язання розуміють припинення правового зв`язку між його сторонами, звільнення їх від прав та обов`язків, що становлять зміст зобов`язання.

Підстави припинення іпотеки визначено у статті 17 Закону України «Про іпотеку», яка містить виключний перелік підстав такого припинення, аналогічний із закріпленим у статті 593 ЦК України, зокрема припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Встановивши, що зобов`язання позичальника за кредитним договором залишилися невиконаними, рішення про анулювання (прощення) боргу ОСОБА_1 було прийнято відповідачем за умови отримання ним у власність предмета іпотеки, право власності на який згодом було припинено шляхом скасування реєстрації такого права АТ «Альфа-Банк» на іпотечну квартиру, а вимоги кредитодавця в інший спосіб не виконані, суд приходить до висновку, що основне зобов`язання сторін не припинилося, у зв`язку з чим відсутні й передбачені статтею 17 Закону України «Про іпотеку» підстави для припинення іпотеки.

Такий висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 17 лютого 2021 року у справі № 520/472/17 (провадження № 61-7371св19), 13 лютого 2019 року у справі № 569/13956/17 (провадження № 61-39654св18).

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 12, 76, 77-81, 83, 89, 141, 158, 247, 265, 272, 274-279, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання іпотеки припиненою та зняття обтяження залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Київської області, громадянин України зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. В. Васильківська, 100.

Повний текст рішення виготовлено 10.02.2022 року.

Суддя Твердохліб Ю.О.