Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Гаврилової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

До Святошинського районного суду м. Києва звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Згідно заявлених вимог, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 на підставі судового наказу про стягнення аліментів у справі №759/6284/21 на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/6 частини зі всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що за судовим наказом Святошинського районного суду м. Києва у справі №759/6284/21 за заявою ОСОБА_2 присуджено стягнути з ОСОБА_1 на користь відповідача аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 29 березня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що він як батько, намагається приймати участь у вихованні й утриманні дитини та, по мірі своїх можливостей, не заперечує проти необхідності надання матеріальної допомогу, в посильному для нього об`ємі. Проте, позивач зазначає, що не може здійснювати виплати аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). Вимоги позову обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін поза шлюбом народилася спільна дитина - ОСОБА_3 . З 29 вересня 2012 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 , від шлюбу має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також позивач має ще одну доньку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є ОСОБА_8 . Крім того, позивач зазначає, що на сьогоднішній день він тимчасово не працює та не має заробітку, має на утримані непрацездатного батька ОСОБА_9 . Вказує, що стягнення з нього аліментів в наказному провадженні позбавило його можливості доводити свої доводи та аргументи. На думку позивача, він змушений нести непосильний для його матеріального становища тягар та самостійно забезпечувати доньку, що суперечить обов`язку обох батьків утримувати свою дитину, а також суперечить інтересам інших, наявних у нього утриманців та непрацездатних членів сім`ї, яким він за законом зобов`язаний надавати утримання (непрацездатному батьку та старшій дочці, що фактично є його вихованкою).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року цивільну справу за даним позовом передано за підсудністю на розгляд до Дніпровського районного суду м.Києва.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 серпня 2021 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

24 вересня 2021 року позивачем ОСОБА_1 отримано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем ОСОБА_2 отримано 19 жовтня 2021 року, що також підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

09 вересня 2021 року до суду від представника позивача - адвоката Борщ Ю.О. надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Відповідач не скористалась своїм правом та не направила до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що судовим наказом Святошинського районного суду м. Києва від 01 квітня 2021 року у справі №759/6284/21 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 березня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.21).

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

За змістом ст. 18 Конвенції «Про захист прав дитини», батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно положень ч.7 ст.170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Виходячи з положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, положення ст. 192 СК України регулюють зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення.

При цьому, частиною 3 ст. 181 СК України встановлено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину: у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі.

Виходячи зі змісту положень ст. ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Також підставами для зміни розміру аліментів можуть бути зміни в сімейному стані платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та інші випадки, передбачені цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що 29 вересня 2012 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_10 (а.с.16).

Від цього шлюбу народилась діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.18) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.17).

З наведеного суд приходить до висновку що на утриманні позивача, крім ОСОБА_3 , перебувають двоє малолітніх дітей.

В позовній заяві позивач посилається на втрату постійного місця роботи та відсутність заробітку.

Разом з тим, позивачем до матеріалів справи долучено копію сторінок трудової книжки (а.с. 22-24) з останнім записом станом на 17 травня 2020 року - звільнений з посади водія ТОВ «Вартіко» за власним бажанням.

За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 04 кварталу 2020 року по 1 квартал 2021 року інформація про доходи ОСОБА_1 відсутня (а.с.25).

Оскільки позивач звернувся до суду 18 червня 2021 року, суд вважає надані позивачем докази скрутного матеріального становища такими, що підтверджують відсутність офіційного працевлаштування позивача.

Також, в позовній заяві позивач посилається на, те, що на його утримані перебуває непрацездатний батько ОСОБА_9 , та повнолітня донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.19), яка потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням.

Проте, на підтвердження вказаних обставин, представником позивача долучено лише копію договору №206283 про надання освітньої послуги між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою від 07 вересня 2020 року, укладеного між ОСОБА_11 та ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», одержувач послуги - ОСОБА_7 ; копію договору №206283 про навчання у заклади вищої освіти від 07 вересня 2020 року, укладеного між ДВНЗ «Київський національний університет імені Вадима Гетьмана» та вступником ОСОБА_7 , законний представник - ОСОБА_11 , а також копії паспорта та пенсійного посвідчення ОСОБА_9 .

Разом з тим, доказів того, що позивач ОСОБА_1 надає матеріальну допомогу повнолітній донці ОСОБА_7 , яка продовжує навчання (стягнення з нього аліментів, переказ коштів тощо), матеріали справи не містять.

Також суд зазначає, що саме по собі досягнення особою пенсійного віку не свідчить про її потребу в утриманні з боку позивача. Доказів надання відповідачем такого утримання батьку, стягнення з нього аліментів на його утримання, матеріали справи також не містять.

Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, враховуючи що на утриманні позивача, крім ОСОБА_3 , перебувають двоє дітей - ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також відсутність у позивача офіційного працевлаштування, суд приходить до висновку про наявність визначених ст. 192 СК України підстав для зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з позивача на підставі судового наказу Святошинського районного суду м. Києва від 01 квітня 2021 року у справі №759/6284/21, з 1/4 частини до 1/6 частинку з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. При цьому, судом також врахована реальна спроможність позивача сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, та достатність коштів у цьому розмірі, з урахуванням утримання дитини сторін відповідачем, для забезпечення належного матеріального утримання дитини та її гармонійного розвитку.

Аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає положенням ст. 192 СК України щодо стягнення аліментів в зміненому розмірі та роз`ясненням, викладеним у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 150, 180, 182, 183, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст.2, 10, 76-81, 89, 247, 258, 259, 263-265, 274, 275, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання:

АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ,

РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про зменшення розміру аліментів - задовольнити.

Зменшити, встановлений судовим наказом Святошинського районного суду

м. Києва від 01 квітня 2021 року у справі №759/6284/21, розмір аліментів, що стягуються на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , - з 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 березня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, - до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення в зміненому розмірі - з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: