Справа № 649/32/22
Провадження № 2/649/72/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2022 року Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого Соловйова В.В.

за участю: секретаря судового засідання Шишка Н.М.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Лепетиха Каховського району Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рубанівської сільської ради про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та визнання права власності за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та визнання права власності за заповітом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що після смерті її прабаби ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки на території Рубанівської сільської ради. Факт належності ОСОБА_3 права на земельну частку (пай) підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС №0105351, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №298 від 03.06.1997 року. Однак оформити свої спадкові права вона не має можливості у зв`язку із наступним. Після смерті ОСОБА_3 21.01.2004 року державним нотаріусом Великолепетиської державної нотаріальної кантори Ващенко А.М. на ім`я ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке зареєстрвано в реєстрі за №46 (спадкова справа №136/03) після смерті ОСОБА_3 на підставі заповіту посвідченого Рубанівською сільською радою від 09.12.1997 року зареєстрованого за №311. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом виписано на право на земельну частку (пай), яке перебувало КСП «Шлях Леніна», що знаходиться в с. Рубанівка, розміром 8,94 у.к.г., та підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС №0105351, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №298 від 03.06.1997 року. Однак, ОСОБА_3 , 20.07.1999 складено заповіт, посвідченого Рубанівською сільською радою за №139, відповідно до якого все майно де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося ОСОБА_3 заповіла позивачці (на момент складення заповіту її ПІБ були ОСОБА_5 . Нею декілька разів змінювалося прізвище у зв`язку із укладенням і розірванням шлюбів. Про наявність заповіту від 20.07.2000 року ОСОБА_1 дізналася лише у березні 2021 року від ОСОБА_6 , який повідомив, що ОСОБА_4 , померла і комусь необхідно оформити ділянку, якою він користується, та повідомив, що наче б то наявний новіший заповіт на її ім`я. У зв`язку з викладеним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке зареєстровано в реєстрі за №46 (спадкова справа №136/03) від 21.01.2004 року, видане державним нотаріусом Великолепетиської державної нотаріальної кантори Ващенко А.М. підлягає визнанню недійсним, як і заповіт посвідчений Рубанівською сільською радою від 09.12.1997 року та зареєстрований за №311. (Заповідач вправі в будь-який час змінити або скасувати зроблений ним заповіт, склавши новий заповіт, а тому просить суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 посвідчений Рубанівською сільською радою від 09.12.1997 року та зареєстрований за №311 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке зареєстровано в реєстрі за №46 (спадкова справа №136/03) від 21.01.2004 року, видане державним нотаріусом Великолепетиської державної нотаріальної кантори ОСОБА_7 та визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) розміром 8, 94 умовних кадастрових гектар із земель колишнього КСП «Шлях Леніна» відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС №0105351, про що в Книзі реєстрації на право на земельну частку (пай) вчинений запис №298 від 03.06.1997 року, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У підготовче судове засідання позивач - ОСОБА_1 не з`явилася, але у позові просила суд розглядати справу у її відсутність.

Представник відповідача Рубанівської сільської ради - Куратов О.В. у підготовче судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення вимог позивача та просить суд розглядати справу у відсутність представника сільської ради.

Прийнявши відповідно до ст. 206 ЦПК України визнання позову представником відповідача та вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №витягу: від 17.01.2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки на території Рубанівської сільської ради, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС №0105351, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №298 від 03.06.1997 року.

Після смерті ОСОБА_3 21.01.2004 року державним нотаріусом Великолепетиської державної нотаріальної кантори Ващенко А.М. на ім`я ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке зареєстрвано в реєстрі за №46 (спадкова справа №136/03) після смерті ОСОБА_3 на підставі заповіту посвідченого Рубанівською сільською радою від 09.12.1997 року зареєстрованого за №311. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом виписано на право на земельну частку (пай), яке перебувало КСП «Шлях Леніна», що знаходиться в с. Рубанівка, розміром 8,94 у.к.г., та підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС №0105351, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №298 від 03.06.1997 року.

Однак, ОСОБА_3 , 20.07.1999 року складено заповіт, посвідченого Рубанівською сільською радою за №139, відповідно до якого все майно де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося заповіла ОСОБА_1 (на момент складення заповіту її ПІБ були ОСОБА_5 .

Позивачкою декілька разів змінювалося прізвище у зв`язку із укладенням і розірванням шлюбів, що підтверджується відповідними свідоцтвами.

Про наявність заповіту від 20.07.2000 року ОСОБА_1 дізналася лише у березні 2021 року від ОСОБА_6 , який повідомив, що ОСОБА_4 , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 30.10.2016 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, і комусь необхідно оформити ділянку, якою він користується

У зв`язку з викладеним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке зареєстровано в реєстрі за №46 (спадкова справа №136/03) від 21.01.2004 року, видане державним нотаріусом Великолепетиської державної нотаріальної кантори Ващенко А.М. підлягає визнанню недійсним, як і заповіт посвідчений Рубанівською сільською радою від 09.12.1997 року та зареєстрований за №311. Заповідач вправі в будь-який час змінити або скасувати зроблений ним заповіт, склавши новий заповіт.

Заповіт, складений пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або в частині, в якій він йому суперечить (ст. 544 ЦК УРСР)). Крім того, отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом на право на земельну частку (пай) в нотаріальній конторі позивачка не може, у зв`язку із втратою правовстановлюючого документу, то її право на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР визнається, ОСОБА_1 прийняла спадщину, так як, вона фактично вступила у володіння спадковим майном, про що свідчить наявність у неї копії сертифікату та копії державного акту на земельну ділянку (не був виданий ОСОБА_3 у зв`язку із смертю), та отримання нею коштів за користування земельною ділянкою від ФГ «Світанок-3».

Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Заповідач може у заповіті:

Позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом (ст. 534 ЦК УРСР).

На випадок, коли зазначений у заповіті спадкоємець помре до відкриття спадщини або не прийме її, зазначити іншого спадкоємця (підпризначення спадкоємця) (ст. 536 ЦК УРСР).

Покласти на спадкоємця за заповітом виконання будь-якого зобов`язання (заповідальний відказ) на користь однієї або кількох осіб (відказоодержувачів), які набувають права вимагати його виконання.

Відказоодержувачами можуть бути особи як ті, що входять, так і ті, що не входять до числа спадкоємців за законом. Спадкоємець, на якого покладено заповідачем виконання заповідального відказу, зобов`язаний виконати його лише в межах дійсної вартості спадкового майна, що перейшло до нього. В разі смерті спадкоємця, на якого було покладено виконання заповідального відказу, або в разі неприйняття ним спадщини зобов`язання виконання заповідального відказу переходить на інших спадкоємців, які одержали його частку (ст. 538 ЦК УРСР).

Покласти на спадкоємця, до якого переходить жилий будинок, зобов`язання надати іншій особі довічне користування цим будинком або певною його частиною.

Це зобов`язання заноситься нотаріусом у свідоцтво про право спадкоємства. В разі наступного переходу права власності на будинок або на відповідну частину будинку право довічного користування зберігає силу (ст. 539 ЦК УРСР).

Покласти на спадкоємця виконання яких-небудь дій, спрямованих на здійснення будь-якої загальнокорисної мети (ст. 540 ЦК УРСР).

Згідно положень ст. 541 ЦК УРСР заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений або прирівняний до нотаріально посвідчених (ст. 542 ЦК УРСР).

Якщо заповідач внаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за його дорученням у його присутності і в присутності нотаріуса або посадової особи, яка посвідчує заповіти, прирівнювані до нотаріально посвідчених, заповіт може підписати інший громадянин. При цьому зазначаються причини, з яких заповідач не міг підписати заповіт власноручно. Заповіт не може підписувати особа, на користь якої його зроблено (ст. 543 ЦК УРСР).

Заповідач вправі в будь-який час змінити або скасувати зроблений ним заповіт, склавши новий заповіт. Заповіт, складений пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або в частині, в якій він йому суперечить (ст. 544 ЦК УРСР).

Відповідно з ст. 545 ЦК УРСР, якщо заповіт буде визнаний недійсним, то спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений спадщини, одержує право спадкувати на загальних підставах.

За змістом статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з частиною п`ятою статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частин першої, другої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом (ст.1301 ЦК України).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11 (провадження № 61-12290св18) у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною,

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст. 12 ЦПК України.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. ст. 77-78 ЦПК України.

У зв`язку з викладеним, свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке зареєстровано в реєстрі за №46 (спадкова справа №136/03) від 21.01.2004 року, видане державним нотаріусом Великолепетиської державної нотаріальної кантори Ващенко А.М. підлягає визнанню недійсним, як і заповіт посвідчений Рубанівською сільською радою від 09.1 2.1997 року та зареєстрований за №311. Заповідач вправі в будь-який час змінити або скасувати зроблений ним заповіт, склавши новий заповіт.

Також, наявні підстави для визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом права на земельну частку (пай) розміром 8,94 умовних кадастрових гектар із земель колишнього КСП «Шлях Леніна» відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС №0105351, про що в Книзі реєстрації на право на земельну частку (пай) вчинений запис №298 від 03.06.1997 року, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За таких обставин, суд дійшов до переконання, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини наведені нею у позовній заяві, наявність порушеного права позивача є очевидним, а отже підлягає захисту судом у спосіб, що визначений законодавцем.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 посвідчений Рубанівською сільською радою від 09.12.1997 року та зареєстрований за №311 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке зареєстровано в реєстрі за №46 (спадкова справа №136/03) від 21.01.2004 року, видане державним нотаріусом Великолепетиської державної нотаріальної кантори Ващенко А.М. та визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) розміром 8,94 умовних кадастрових гектар із земель колишнього КСП «Шлях Леніна» відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС №0105351, про що в Книзі реєстрації на право на земельну частку (пай) вчинений запис №298 від 03.06.1997 року, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , крім того, представник відповідача позов визнав, а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі ст. ст. 524, 529, 548, 551 ЦК УРСР в ред. 1963 року, керуючись ст. ст. 12, 81, 82, 200, 206, 265, 273, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та визнання права власності за заповітом задовольнити.

Визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 посвідчений Рубанівською сільською радою від 09.12.1997 року та зареєстрований за №311 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке зареєстровано в реєстрі за №46 (спадкова справа №136/03) від 21.01.2004 року, видане державним нотаріусом Великолепетиської державної нотаріальної кантори Ващенко А.М.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) розміром 8,94 умовних кадастрових гектар із земель колишнього КСП «Шлях Леніна» відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС №0105351, про що в Книзі реєстрації на право на земельну частку (пай) вчинений запис №298 від 03.06.1997 року, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач - Рубанівська сільська рада, , місце реєстрації юридичної особи вул. Незалежності, 4, с. Рубанівка Каховського району Херсонської області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис