Постанова

Іменем України

26 січня 2022 року

м. Київ

справа № 537/5256/19

провадження № 61-634св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 15 вересня 2020 року у складі судді Мурашової Н. В. та постанову Полтавського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року у складі колегії суддів: Бутенко С. Б., Обідіної О. І., Прядкіної О. В.,

Короткий зміст вимог позовної заяви

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В. Л. та Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»; банк), третя особа - ОСОБА_2 , про скасування арешту нерухомого майна.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 10 грудня 2016 року між ним та ОСОБА_3 укладено договір позики, відповідно до умов якого він передав ОСОБА_2 , як представнику ОСОБА_3 за довіреністю, грошові кошти в сумі 390 000,00 грн строком до 10 квітня 2018 року. Позичальник своїх зобов`язань за договором позики не виконала, грошові кошти не повернула. ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_3 померла. 01 червня 2018 року він довідався про смерть позичальника ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка, 0,0695 га, розташовані в

АДРЕСА_1 . Спадщину ОСОБА_3 прийняв ОСОБА_2 та отримав відповідне свідоцтво про право на спадщину. ОСОБА_2 після отримання права на спадкове майно ОСОБА_3 не виконав обов`язків спадкодавця, не повернув йому грошові кошти, отримані ОСОБА_3 за договором позики від 10 грудня 2016 року, що стало підставою для його звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 02 липня 2018 року у справі № 537/2596/18 задоволено його позов до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, стягнуто з ОСОБА_2 на його користь 390 000,00 грн зі спадкового майна, що складається з будинку АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці 0,0695 га, яке ОСОБА_2 отримав у спадщину від матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . При виконанні рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 02 липня 2018 року у справі № 537/2596/18 між ним (стягувачем) та

ОСОБА_2 (боржником) укладено мирову угоду. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 09 липня 2019 року у справі № 537/2596/18 задоволено подання державного виконавця Крюківського РВ ДВС ГТУЮ Полтавської області про визнання мирової угоди на стадії примусового виконання; визнано умови мирової угоди, укладеної між стягувачем ОСОБА_1 та боржником ОСОБА_2 , які є сторонами виконавчого провадження № 57966973 з виконання виконавчого листа № 537/2596/18, виданого 05 грудня 2018 року Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 390 000,00 грн. За умовами угоди ОСОБА_2 передав йому у власність отримане ним спадкове майно, а саме будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, розташовані в АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості спадкодавця перед кредитором. Вважав, що він отримав право власності на будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку 0,0695 га, розташовані в АДРЕСА_1 . Він не мав можливості зареєструвати в установленому законом порядку право власності на вказане нерухоме майно, оскільки на нього було накладено арешт постановою приватного виконавця Скрипника В. Л. від 06 червня 2018 року у виконавчому провадженні № 56506495 з метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 перед іншими кредиторами. Оскільки ні він, ні ОСОБА_3 не мали зобов`язань перед іншими кредиторами, то вважав неправомірним накладення арешту на спадкове майно, що залишилося після померлої ОСОБА_3 , на яке отримав право власності ОСОБА_4 у рахунок погашення зобов`язань спадкодавця перед кредитором.

У зв`язку з наведеним просив скасувати арешт з нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці 0,0695 га, накладений постановою приватного виконавця Скрипника В. Л. від 06 червня 2018 року у виконавчому провадженні № 56506495.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 15 вересня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що:

- на час розгляду справи саме ОСОБА_2 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки площею 0,0695 га, кадастровий номер :12:004:0575, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ;

- аналіз змісту положень статей 1216, 1218, 1281, 1282 ЦК України свідчить про те, що спадкоємець, який прийняв спадщину, зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора спадкодавця повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, шляхом здійснення одноразового платежу грошовими коштами. Законом не передбачено автоматичного набуття кредитором спадкодавця права власності на спадкове майно;

- рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 02 липня 2018 року у справі № 537/2596/18 захищено права ОСОБА_1 , як кредитора спадкодавця ОСОБА_3 , у рахунок погашення боргів спадкодавця ОСОБА_3 за договором позики, укладеним 10 грудня 2016 року з ОСОБА_1 , стягнуто з її спадкоємця ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 390 000,00 грн;

- ОСОБА_1 , як кредитор спадкодавця ОСОБА_3 , не звертався до її спадкоємця ОСОБА_2 з позовом про звернення стягнення на майно, яке було передане спадкоємцю у натурі;

- станом на момент укладення мирової угоди від 22 січня 2019 року між стягувачем ОСОБА_1 та боржником ОСОБА_2 , затвердженої ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 09 липня 2019 року у справі № 537/2596/18, на належне ОСОБА_2 майно вже було накладено арешт постановою приватного виконавця Скрипника В. Л. від 06 червня 2018 року у виконавчому провадженні № 56506495 при примусовому виконанні виконавчого листа Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області № 537/5083/14-ц, виданого 07 жовтня 2016 року;

- приватний виконавець Скрипник В. Л. подавав до суду заперечення проти затвердження мирової угоди, укладеної 22 січня 2019 року між стягувачем ОСОБА_1 та боржником ОСОБА_2 ;

- державними реєстраторами не було проведено державну реєстрацію правочину - мирової угоди, укладеної 22січня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , затвердженої ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 09 липня 2019 року у справі № 537/2596/18, за умовами якої ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку площею 0,0695 га, кадастровий номер :12:004:0575, розташовані в АДРЕСА_1 ;

- реєстрація права власності у період, коли на майно накладено арешт, не відповідає вимогам закону. На час укладення мирової угоди від 22 січня

2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 приватним виконавцем було накладено арешт на вказане майно;

- ОСОБА_1 не довів, що набув право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, відповідно не довів, що накладенням арешту на майно ОСОБА_2 було порушено його майнові права відповідачами - приватним виконавцем та іншим кредитором ПАТ «Дельта Банк»;

- крім того, ефективним способом захисту права неволодіючого власника до незаконно володіючого, на його думку, не власника є звернення з віндикаційним позовом, тобто з позовом про витребування майна.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Полтавського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 15 вересня 2020 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції правильно виходив з відсутності правових та фактичних підстав для зняття арешту зі спірного майна.

Аргументи учасників справи

Зміст та доводи касаційної скарги

У січні 2021 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла касаційна скарга, у якій він, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та постанову судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що:

- у порушення норм процесуального права суд апеляційної інстанції 16 грудня 2020 року провів судове засідання без участі адвоката Бублика О. І., незважаючи на те, що ухвалою від 30 листопада 2020 року апеляційний суд задовольнив його клопотання про розгляд апеляційної скарги в режимі відеоконференції через Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області. Його адвокат не зміг взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, оскільки відповідно до листа в. о. голови Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 21 грудня 2020 № 6/574/2020вх з 16 грудня 2020 року до 30 грудня 2020 року було припинено проведення судових засідань в режимі відеоконференції. Апеляційний суд зазначену обставину не врахував та провів без участі адвоката і сторін у цій справі судове засідання, чим обмежив їм доступ до правосуддя. Цей факт є самостійною підставою для скасування постанови апеляційної інстанції;

- при відмові у задоволенні позову суди не врахували, що єдиним кредитором ОСОБА_3 був лише він, а тому тільки він має право на задоволення своїх вимог за рахунок спадкового майна, на яке незаконно був накладений арешт з метою забезпечення виконання зобов`язань спадкоємця ОСОБА_2 ;

- ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 09 липня 2019 року було затверджено мирову угоду, за якою він набув у власність спірне майно, однак він був позбавлений можливості зареєструвати за собою це право, оскільки на майно накладений арешт. Суди цього не врахували, тому помилково вважали, що він не набув права власності;

- вважає, що обраний ним спосіб захисту є ефективним, оскільки у повній мірі відновить його порушене право.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 02 лютого2021 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 19 січня 2022 року справу призначено досудового розгляду у порядку письмового провадження у складі колегії із п`яти суддів.

Межі та підстави касаційного перегляду

В ухвалі Верховного Суду про відкриття касаційного провадження вказано, що доводи касаційної скарги містять підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, що неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а саме апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 658/715/16-ц, що судове рішення ухвалено з порушенням пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення касаційної скарги з таких мотивів.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами (пункт 3 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Цивільне судочинствоздійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 3 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Згідно з частиною першою статті 240 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 223 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої-третьої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що:

- ухвалою Полтавського апеляційного суду від 30 листопада 2020 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бублик О. І. про розгляд справи в режимі відеоконференції, доручено Крюківському районному суду міста Кременчука Полтавської області (забезпечити проведення відеоконференції в приміщенні цього ж суду за участю позивача та його представника адвоката Бублик О. І. в судовому засіданні, яке відбудеться в режимі відеоконференції 16 грудня 2020 року о 10 год 45 хв. в приміщенні Полтавського апеляційного суду, зал судових засідань № 1;

- у листі в. о. голови Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 21 грудня 2020 року вказано, що на заяву представника

ОСОБА_1 - ОСОБА_5 від 16 грудня 2020 року суд повідомляє, що у зв`язку зі стрімким збільшенням захворюваності у працівників суду на COVID-19 на підставі наказу в. о. голови суду від 16 грудня 2020 року № 06.49 у період із 16 до 30 грудня 2020 року введені суворі карантинні обмеження, зокрема припинено проведення судових засідань у режимі відеоконференцій між Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області та іншими апеляційними і місцевими судами (крім судових справ, які потребують термінового розгляду: обрання, зміна, продовження строків застосування запобіжних заходів). У листі додатково вказано, що суд на адресу всіх судів зазделегідь направляв листи-повідомлення про неможливість проведення судових засідань у режимі відео-конференцій у приміщенні цього суду;

- 16 грудня 2020 року суд апеляційної інстанції розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 15 вересня 2020 року за відсутності позивача та його представника.

У справі, що переглядається, апеляційний суд: не звернув увагу, що принципами цивільного судочинства є, зокрема, гласність і відкритість судового процесу; не врахував, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин апеляційний суд апеляційний суд, не врахувавши неможливість проведення відеоконференції судом першої інстанції, розглянув справу за відсутності позивача та його представника, не забезпечивши їм можливість взяти участь у судовому засіданні.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що постанова апеляційного суду прийнята з порушенням норм процесуального права.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити частково, постанову апеляційного суду скасувати і передати справу до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Полтавського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Полтавського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук