Справа № 536/1273/21
Провадження № 2/536/72/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.

за участі секретаря судового засідання Марченко О.М.

представника позивача Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» за угодою адвоката Підлипенського Д.В.

представника відповідача ОСОБА_1 за угодою адвоката Мірошника М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в м.Кременчук в режимі відео конференції за допомогою сервісу EasyCon справу за позовом Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2021 року Дочірнє підприємство «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів, де просили стягнути з ОСОБА_1 на користь Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 1 282 872 грн.96 коп. і судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається, що судами розглядались позовні вимоги ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 про скасування умов трудового договору, скасування наказу про звільнення, поновлення на раніше займаній посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, які задоволено в повному обсязі: визнано недійними умови трудового договору №7 від 22 червня 2017 року щодо його строковості, який укладено між ДП «Укравтогаз» та ОСОБА_1 , визнано незаконним та скасовано наказ підприємства від 16.01.2019 №04к про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника директора дочірнього Підприємства та поновлено його на раніше займаній посаді та стягнуто на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 1 282 872 грн.96 коп., яке виконано та сплачено ОСОБА_1 вказані кошти двома платежами: від 27.03.2020 та від 02.10.2020, що підтверджується наданими платіжними відомостями. Постановою апеляційного суду від 30.09.2020 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

27.04.2021 Верховним Судом прийнято постанову, якою судові рішення попередніх інстанцій скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ДП «Укравтогаз» у повному обсязі, судові витрати у розмірі 36 305,50 грн. стягнуто на користь відповідача, які відшкодовано ним добровільно. Кошти отримані відповідачем на підставі скасованого рішення у розмірі 1 282 872 грн.96 коп. повернуті у добровільному порядку не були.

В правовому обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач посилається на положення ч.1 ст.1212 ЦК України, що особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала та на ст.1215 ЦК України, якою визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Вважають, що грошові кошти у розмірі 1 282 872 грн.96 коп. не є заробітною платою чи прирівняними до неї платежами, зважаючи на положення Закону України «Про працю», що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівнику за виконану ним роботу, а є мірою відповідальності роботодавця за порушення трудових права працівника, тому підлягають поверненню.

В судовому засіданні уповноважений представник позивача адвокат Підлипенський Д.В. позов підтримав та просив задовольнити, про обставини та постави якого пояснив так, як це викладено в заяві.

Уповноважений представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Мірошник Р.М. в судовому засіданні позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити з підстав та обставин викладених ним в відзиві на позов, посилаючись на положення ч.1 ст.1215 ЦК України, що не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Вважає, що, оскільки виплата була проведена позивачем добровільно, на законних підставах, за відсутності розрахункової помилки з його боку, недобросовісність з боку відповідача не встановлена, то, незважаючи на те, що після поновлення відповідача на роботі та виплати середнього заробітку, рішення скасовано, ці кошти поверненню не підлягають.

Заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.

Установлено, що рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26.03.2020, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 30.09.2020 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю: визнано недійсним п.2.1. трудового договору №07 від 22 червня 2017 року укладеного між ДП «Укравтогаз» НАК «Нафтогаз України» та ОСОБА_1 , визнано незаконним та скасовано наказ ДП «Укравтогаз» НАК «Нафтогаз України» від 16 січня 2019 року №04к про звільнення ОСОБА_1 з роботи з посади першого заступника директора Дочірнього підприємства «Укравтогаз» НАК «Нафтогаз України», поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді першого заступника директора Дочірнього підприємства «Укравтогаз» НАК «Нафтогаз України» та стягнуто з Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 1 282 872,96 грн. та допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць, на виконання якого Дочірнє підприємство «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» згідно зарплатних відомостей №4 від 27.03.2020 та №479 від 02.10.2020 перерахувало ОСОБА_1 кошти в сумі 1 282 872 грн.

Вказане рішення залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року.

Відповідно до постанови Верховного суду від 27.04.2021 рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26.03.2020 і постанова Полтавського апеляційного суду скасовані та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним пункту договору, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Отже, ОСОБА_1 набув у власність майно Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», а саме грошові кошти на суму 1 282 872 грн.96 коп. Підставою для такого набуття було рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26.03.2020, яке в частині, що стосується спірної суми було звернено до негайного виконання. Указана підстава для набуття відповідачем спірних коштів за рахунок Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», відпала у зв`язку зі скасування вказаного судового рішення судом касаційної інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно статті 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути безпідставно набуте майно в натурі.

Так, ОСОБА_1 набув у власність майно Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», а саме грошові кошти на суму 1 282 872 грн.96 коп. Підставою для такого набуття було рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26.03.2020, яке в частині, що стосується спірної суми було звернено до негайного виконання. Указана підстава для набуття відповідачем спірних коштів за рахунок Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», відпала у зв`язку зі скасування вказаного рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області судом касаційної інстанції.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, встановивши, що ОСОБА_1 набув у власність майно Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», а саме грошові кошти на суму 1 282 872 грн.96 коп. на підставі судового рішення, яке згодом у відповідній частині було скасовано, тобто підстава набуття майна згодом відпала, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 зобов`язаний повернути таке майно позивачу на підставі вимог статей 1212, 1213 ЦК України.

В запереченнях на позов представник відповідача посилається, що кошти виплачені ОСОБА_1 є заробітною платою, оскільки були виплачені позивачем добровільно, на законних підставах, за відсутності розрахункової помилки з його боку, та недобросовісність з боку відповідача не установлена, а тому в силу ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню.

Однак, з такою позицією представника відповідача суд не погоджується, оскільки виплачені відповідачу кошти позивачу в розумінні ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці», що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, не є заробітною платою.

На підставі ст.141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 20 378 грн. 09 коп., що підтверджено документально.

Керуючись ст. 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Дочірнього підприємства «Укравтогаз» національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (03134, м. Київ, вул. Григоровича-Барського, 2, ) 1 282 872 (один мільйон двісті вісімдесят дві тисячі вісімсот сімдесят дві) грн. 96 коп. та 20 378 (двадцять тисяч триста сімдесят вісім) грн. 09 коп. судового збору.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

У разі оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяС. М. Клименко

Повне судове рішення складено 10.02.2022.