Справа № 758/8156/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2022 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

з участю:

секретаря судового засідання Кулай О.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2021 року позивач звернулася із вказаним позовом до суду, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 , після смерті якої залишилося спадкове майно, яким є 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 . Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги до майна померлої ОСОБА_4 за законом та прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріуса. Однак постановою державного нотаріуса Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Р. від 16 березня 2021 року було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки спадкоємцем не додано доказів її родинних відносин зі спадкодавцем. Позивач вказує, що свідоцтво про її народження не збереглося, а оскільки вона народилася в м. Хабаровськ Російської Федерації, враховуючи військову агресію Росії відносно України, вона позбавлена можливості у позасудовому порядку довести факт її родинних відносин із померлою. Враховуючи наведене, позивач просить встановити юридичний факт, що вона є дочкою померлої ОСОБА_4 , а також визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вказане спадкове майно.

Ухвалою судді від 14 червня 2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу - відповіді на відзив, третій особі - пояснень щодо позову та відзиву.

Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позов, у якому просив прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу у відсутності представника Київської міської ради.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, пояснивши, що він є сином позивача ОСОБА_1 та онуком померлої ОСОБА_4 , а також те, що на спадкове майно померлої він не претендує.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві.

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, яким є 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 .

Так, судом встановлено, що вказана квартира була виділена сім`ї позивача ОСОБА_1 згідно ордеру на вселення №11796 серії Б, виданого на підставі рішення виконкому Подільської районного ради народних депутатів м. Києва №555 від 28 жовтня 1985 року.

Із свідоцтва про право власності на житло, виданого 15 листопада 1999 року Відділом приватизації житла Подільської райдержадміністрації, та зареєстрованого в Київському міському БТІ 15 листопада 1999 року за реєстровим № 1453, вбачається, що квартира АДРЕСА_1 була приватизована та належить на праві спільної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в рівних долях.

Матеріалами справи підтверджується, що 16 березня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Р. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 .

Однак постановою вказаного нотаріуса №782/02-31 від 16 березня 2021 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документа, який підтверджує її родинні відносини із спадкодавцем.

Наведені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Вирішуючи обґрунтованість доводів позивача, наведених в обґрунтування позовних вимог, судом враховується наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Хабаровськ Російської Федерації, що, зокрема, підтверджується відомостями у її паспорті серії НОМЕР_2 , виданому Подільським РУ ГУ МВС України в місті Києві 15 грудня 2000 року.

При цьому також з`ясовано, що свідоцтво про народження позивача не збереглося.

Судом також приймаються до уваги доводи позивача та її представника про те, що внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України позивач на даний час не може отримати копію свідоцтва про її народження або будь-який інший документ щодо свого народження.

З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими доводи позивача у тому, що вона позбавлена можливості у позасудовому порядку довести факт її родинних відносин із померлою ОСОБА_4 .

Водночас, той факт, що позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4 , підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є сусідами та приятелями позивача та які працювали разом із нею.

Свідки, зокрема, показали, що позивач у 1986 році отримала квартиру АДРЕСА_1 як працівник транспортного підприємства та проживала у ній разом із сином ОСОБА_3 . Потім вона забрала до себе на постійне проживання свою матір ОСОБА_4 , яка проживала у вказаній квартирі до моменту її смерті у 2010 році. Свідки також підтвердили, що добре знали померлу ОСОБА_4 саме як мати позивача, а також те, що між ними були сімейні відносини.

Встановлення даного факту породжує для позивача юридичні наслідки, оскільки вона є спадкоємцем до майна померлої ОСОБА_4 за законом.

З огляду на наведене, а також приймаючи до уваги неможливість встановлення факту родинних відносин в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог у цій частині та наявність підстав для встановлення факту родинних відносин позивача з померлою ОСОБА_4 .

Що стосується решти позовних вимог, то суд вважає їх обґрунтованими та підлягаючими задоволенню із наступних підстав.

Ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва з підстав недоведеності родинних відносин зі спадкодавцем.

Право власності померлої ОСОБА_4 на є 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 15 листопада 1999 року Відділом приватизації житла Подільської райдержадміністрації, та зареєстрованого в Київському міському БТІ 15 листопада 1999 року за реєстровим № 1453.

Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що вказане майно увійшло до складу спадщини ОСОБА_4 .

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, керуючись положеннями чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для визнання за позивачем права власності на спадкове майно, яке на момент смерті належало спадкодавцю ОСОБА_4 та входило до складу її спадщини.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позов в повному обсязі та визнати за позивачем ОСОБА_1 , як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 , право власності на спадкове майно останньої, яким є 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 10, 23, 81, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дочкою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на спадкове майно, яким є 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач - Київська міська рада, місцезнаходження: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, ;

третя особа - ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 07.02.2022.

Суддя О. О. Ковбасюк