Провадження №2/755/780/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2022 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коваленко І.В., розглянувши в приміщенні суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу №755/14384/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича про стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави,-

у с т а н о в и в:

30 серпня 2021 року позивач звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ "ФК "АЛАНД", приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, в якому просить стягнути з відповідачів незаконно стягнуті з його заробітної плати позивача грошові кошти у розмірі 2 830,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що у 2021 році позивачем було отримано постанову приватного виконавця виконавчого округу міст Києва Клименка Романа Васильовича про звернення стягнення на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» у розмірі 52 971, 41 грн. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича. У зв`язку з поданням позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, 24 червня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва було винесено заочне рішення у цивільній справі №204/213/21, яким позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені повністю. Разом з тим, загальна сума стягнутих з нього грошових коштів у період з лютого по березень 2021 року складається з: 669, 00 грн. - відшкодування витрат виконавчих дій; 746,00 грн. - погашення боргу; 707,50 грн. - винагорода приватного виконавця; 707,50 грн. - погашення боргу. Вказані грошові кошти були стягнуті на підставі виконавчого напису нотаріуса, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва визнано таким, що не підлягає виконанню.

31.08.2021 року ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані в ній недоліки.

02.09.2021, на виконання вимог ухвали судді від 31.08.2021 про залишення позовної заяви без руху, позивачем сплачено судовий збір, про що надано оригінал квитанції.

06.09.2021 року ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідачів про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідачі не скористались процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, яка полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що 13 вересня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 складено заяву №: 006-20514-130913, відповідно до якої ПАТ «Дельта Банк» було ухвалено рішення про відкриття на ім`я ОСОБА_1 рахунку № НОМЕР_1 , з встановленням кредитного ліміту по вище вказаному картковому рахунку у розмірі 5000,00 грн.

08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., на підставі заяви представника ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД»», вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 38084, яким пропонується звернути стягнення з громадянина, яким є ОСОБА_1 , який є Боржником за Кредитним договором № 006-20514-130913 від 13 вересня 2013 року, укладеним ним з ПАТ «Дельта Банк» правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Права Вимоги за кредитними договорами від 06 жовтня 2017 є ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Права Вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 року є ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД»», стягнення проводиться за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року, повна сума заборгованості становить 52471,42 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 44027,67 грн; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 8443,75 грн; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн; строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00 грн. Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь «Фінансова компанія «АЛАНД»» складає 52971,42 грн, з урахуванням плати у розмірі 500,00 грн за вчинення виконавчого напису нотаріусом у відповідності до ст. 31 Закону України «Про нотаріат».

24.06.2021 року заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД»», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 08 вересня 2020 року вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за № 38084, яким пропонується звернути стягнення з громадянина, яким є ОСОБА_1 , який є Боржником за Кредитним договором № 006-20514-130913 від 13 вересня 2013 року, укладеним ним з ПАТ «Дельта Банк» правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Права Вимоги за кредитними договорами від 06 жовтня 2017 є ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Права Вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 року є ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД», стягнення проводиться за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року, повна сума заборгованості становить 52471,42 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 44027,67 грн; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 8443,75 грн; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн; строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД»» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн 80 коп.

Згідно з частиною 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Разом з тим, до ухвалення судом даного рішення, у період часу з лютого по березень 2021 року на підставі виконавчого напису нотаріуса з заробітної плати позивача за його місцем роботи у Приватному підприємстві «Торговий дім «Золота миля» було безпідставно стягнуто (утримано) грошові кошти на загальну суму 2 830,00 грн., які складаються з: 669, 00 грн. - відшкодування витрат виконавчих дій; 746,00 грн. - погашення боргу; 707,50 грн. - винагорода приватного виконавця; 707,50 грн. - погашення боргу. Вказані обставини підтверджуються звітом про здійснені відрахування та витрати, складеним та підписаним головним бухгалтером ПП «Торговий дім «Золота миля» Земліцьою Є.Х.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає про безпідставне набуття відповідачем грошових коштів у вказаному розмірі та необхідність їх повернення на підставі ст. 1212 ЦК України.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 386, 387 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

За приписами статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають в зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Отже, сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Згідно з ч.1 ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є, зокрема речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню інший стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Наведена правова позиція суду по даній справі відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 10.10.2018 по справі №757/6937/17-ц, від 20.03.2019 по справі №634/727/16-ц, від 07.09.2019 по справі №752/5986/16-ц, від 28.01.2020 року у справі № 910/16664/18, а також правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 31.01.2020 по справі №161/17945/18, від 16.06.2020 по справі №910/22513/17.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, і за яким (виконавчим написом) відбулося повне або часткове виконання, є правовою підставою для виникнення у стягувача зобов`язання з повернення майна, що набуто ним в ході примусового виконання означеного виконавчого напису, тобто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого рішення суду правова підстава (виконавчий напис) вважається такою, що відпала. Відповідно до ст. 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, від 06.03.2019 по справі №910/1531/18, від 28.01.2020 по справі №910/16664/18, від 08.09.2021 по справі №201/6498/20, від 08.09.2021 по справі №206/2212/18, від 06.10.2021 у справі №623/363/20.

Таким чином, оскільки виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовичавід 08.09.2020 (реєстровий №38084), яким з ОСОБА_1 фактично стягнуто на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість за кредитним договором від № 006-20514-130913 від 13 вересня 2013 рокув сумі 1 453,50 грн, судовим рішенням визнано таким, що не підлягає виконанню, тому, отримані ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» та приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Романом Васильовичем кошти на підставі вказаного виконавчого напису в сумі 2830,00 грн. підлягають поверненню позивачу на підставі ст. 1212 ЦК України.

При цьому питання наявності та/або відсутності заборгованості позивача перед відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» за таким кредитним договором може бути предметом окремого судового розгляду.

Крім того, суд враховує той факт, що відповідачі не надали до суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що кошти стягнуті з ОСОБА_1 в сумі 2830,00 грн. в межах виконавчого напису №38084 від 08.09.2020 вчиненого приватним нотаріусом ЖМНО Гораєм О.С., ними не отримано чи вони утримуються ними за наявності правових підстав чи були повернуті позивачу.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідач відзив на позов з належними, допустимими та достатніми доказами в спростування доводів позивача до суду не подав.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп., відповідно до Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі по 454 грн. 67 коп. (908,00 грн. : 2).

Керуючись ст. 15, 16, 18, 386, 387, 1212 ЦК України, ст.4, 12, 13, 76-82, 141, 258, 259, 264-265, 268, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича про стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 1453 (одна тисяча чотириста п`ятдесят три) гривні 50 коп.

Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 1376 (одна тисяча триста сімдесят шість) гривень 50 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Відповідач 1 - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (, юридична адреса: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського,14, оф. 301).

Відповідач 2 - Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович (посвідчення приватного виконавця №0415 від 30.09.2019 року, адреса місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул.Поправки Юрія, буд.6, офіс 31)

Повний текст рішення суду складено 14 лютого 2022 року.

Суддя І.В.Коваленко