Справа № 283/237/22
провадження №2/283/220/2022
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2022 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Селіною А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Малині цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

24.01.2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду Житомирської області з позовною заявою в обґрунтування якої зазначила, що 05.10.2017 року Малинським районним відділом державної реєстрації атів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. За час спільного проживання у сторін народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина є особою з інвалідністю, що підтверджено медичним висновком МРТМО №16 від 07.06.2021, у зв`язку з чим потребує постійних додаткових витрат на лікування та реабілітацію. Відповідач припинив надавати будь-яку допомогу на утримання дитини та ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача, яка самостійного доходу не має. ОСОБА_2 працює на фабриці банкнотного паперу НБУ, має високий та стабільний дохід.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 1/3 заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 заперечив відносно заявлених позовних вимог щодо стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки, зазначив, що погоджується на сплату аліментів в розмірі ј частки всіх доходів.

Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Встановлено, що 05.10.2017 року Малинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (прізвище після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_5 ), про що складено актовий запис №168 (а.с.6).

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Згідно медичного висновку №16 від 07 червня 2021 року, ОСОБА_3 має виражене порушення психологічного розвитку із загальним недорозвитком мовлення І рівня, розладом соціальної взаємодії внаслідок органічного ураження ЦНС; помірний ступінь порушення життєдіяльності (а.с.8).

Довідкою ОСББ «ПМК-Малин» від 18.01.2022, підтверджено, шо дитина ОСОБА_3 проживає з матір`ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 (а.с.10).

Мотиви та застосовані норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду №3 від 05.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина.

Враховуючи вищевикладене оскільки діти проживають разом із матір`ю, аліменти підлягають стягненню на її користь.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Окрім цього, ст.183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_2 є батьком малолітньої дитини, спільний обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, визначений ст. 180 СК України, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову є його диспозитивним правом, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, з врахуванням вимог ст.183 СК України та з урахуванням потреб дитини, можливостей відповідача, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При цьому, суд роз`яснює, що згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

До особливих обставин законодавець відносяться випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі у відповідності до ст.141 ЦПК України суд зазначає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. 84, 182, 183 СК України, ст. 81, 141, 263-265, 279 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2

аліменти на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3

на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 січня 2022 року та до досягнення нею повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 12 лютого 2022 року.

Суддя