Справа № 446/2673/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2022 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Котормус Т. І.

секретар судового засідання Карпа Г.М.

Справа №446/2673/21

Провадження №2/446/1235/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька цивільну справу, за правилами спрощеного позовного провадження за позовною заявою Акціонерного товариства "Юнекс банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

ВСТАНОВИВ:

01.12.2021 до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області надійшла цивільна справа за позовною заявою АТ "Юнекс банк" до ОСОБА_1 , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту №0.022.76.1018.ФО_К від від 04.10.2018 в сумі 11047,99 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.10.2018 ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг, підписала заяву-анкету на видачу кредиту б/н від 03.10.2018, згідно якої отримала кредит у розмірі 29990.00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10 % річних та комісії за обслуговування кредиту 2,49 % щомісячно. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами, що відображається у розрахунку заборгованості за договором, а тому свої зобов`язання не виконала і з неї необхідно стягнути 11047,99 грн., з яких 4697,03 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 376,96 грн. - заборгованість за відсотками, 5974,00 грн. - забогованість за комісіями.

Ухвалою судді від 31.12.2021 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та визначено відповідачам строк для подання відзиву.

У визначений судом строк відповідачка подала відзив на позовну заяву в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з неї забогованості за комісіями.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

03.10.2018 ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву на оформлення кредитної картки та встановлення кредитного ліміту з АТ "Юнекс банк" відповідно до якої просила відкрити їй поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт в розмірі 29990,00 грн. (а.с. 4).

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.5-9), відповідно до укладеного договору №0.022.76.1018.ФО_К від від 04.10.2018 відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 29990,00 грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 04.10.2018 по 04.10.2018 (а.с.12).

Як видно з розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 01.11.2021 сума заборгованості позичальника ОСОБА_1 становить 11047,99 грн., з яких 4697,03 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 376,96 грн. - заборгованість за відсотками, 5974,00 грн. - забогованість за комісіями (а.с. 13-16).

Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання, параграфом 2 Глави 71 "Кредит".

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вказано у ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідач зверталась до позивача за отриманням кредитних коштів, що доводиться її заявою від 03.10.2018. Також, як встановлено судом з розрахунку заборгованості за кредитом відповідача, сума коштів, які використано позичальником в межах кредитного ліміту станом на 01.11.09.2021 складає 4697,03 грн.

За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, його погашення відповідачем, суд встановлює такий розмір заборгованості виходячи з розрахунку позивача та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем за кредитом у сумі 4697,03 грн., який необхідно стягнути на користь позивача.

Разом з тим, вирішуючи питання в іншій частині позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відсотки за кредитом є договірними умовами згідно положень ЦК України.

Як видно з анкети-заяви на оформлення кредитної картки та встановлення кредитного ліміту, яка підписана відповідачем, ОСОБА_1 , була ознайомлена з інформацією про кредитні умови в тому числі про процентну ставку за користування кредитними коштами, в розмірі 10% річних.

Згідно з розрахунку заборгованості ОСОБА_1 видно, що станом на 01.11.2021 у відповідача виникла заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 376,96 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за комісіями, суд виходив з наступного.

Відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Згідно позиції Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року, висловленої під час розгляду справи №6-2071 цс 16 за позовом до ПАТ «Ідея Банк», обслуговування кредиту не є послугою зі споживчого кредитування у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 07.07.2021 року, справа №703/1518/18 дійшов висновку, що виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.

В постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №666/4957/15-ц вказано, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. В зв`язку з цим, Верховний Суд дійшов висновку про те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Як видно з матеріалів справи, кредит за договором від 04.10.2018 є споживчим.

Відповідно до п.2.2 кредитного договору від 04.10.2018, позичальник сплачує комісію за обслуговування кредитного договору в розмірі 2,49 % щомісячно.

Згідно з ст.56 Закону України "Про банки і банківську діяльність" клієнт має право доступу до інформації щодо діяльності банку. Банки зобов`язані на вимогу клієнта надати таку інформацію.

А, як вказано у ст.62 Закону України "Про банки і банківську діяльність" інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками особам, зазначеним власником рахунку (вкладу) у відповідному розпорядженні банку.

Тобто, надання інформації по кредиту, не є послугою банку, за яку можна отримувати плату, а є обов`язком банку, а тому такі умови договору є нікчемними.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісіями за обслуговування кредиту.

На підставі вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає що позов підлягає до часткового задоволення.

Також, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1042,54 грн.

Керуючись ст. 141, 258, 263-265, 268, Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Юнекс банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Юнекс банк" суму заборгованості за договором кредиту №0.022.76.1018.ФО_К від від 04.10.2018 у розмірі 4697,03 грн. (чотири тисячі шістсот дев`яносто сім гривень три копійки) та 376,96 (триста сімдесят шість гривень дев`яносто шість копійок) грн. заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Юнекс банк" суму судового збору у розмірі 1042,54 грн. (одну тисячу сорок дві гривні п`ятдесят чотири копійки).

У задоволенні позовної вимоги Акціонерного товариства "Юнекс банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комісіями у сумі 5974,00 грн. - відмовити

Повний текст рішення складено 14.12.2022.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя Т.І. Котормус