Житомирський апеляційний суд
Категорія 84 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, постановлену 30 вересня 2021 року суддею Коваленко В.П. у м. Коростені, повний текст ухвали складено 30 вересня 2021 року,

у справі №753/10278/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд до ОСОБА_2 із позовом, у якому просила визнати їх з відповідачем спільною сумісною власністю: легковий автомобіль Hyundai Santa Fe 2008 року номерний знак НОМЕР_1 , земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,25 га, кадастровий номер :02:001:0042 та житловий будинок, загальною площею 58,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати її право власності на Ѕ спірного майна. В обґрунтування позову зазначила, що після розірвання шлюбу між ними домовленості про добровільний розподіл цього майна не досягнуто.

Ухвалою судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 вересня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику із всіма доданими до неї документами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відкрити провадження у справі, згідно поданої нею і отриманої судом «Заяви про усунення недоліків» до позовної заяви від 22 вересня 2021 року.

ОСОБА_1 зазначила, що нею до позовної заяви було долучено інформацію з Державних реєстрів щодо права власності та речових прав на спірне нерухоме майно, яка свідчила, що таке майно належить відповідачу і придбано в період шлюбу. Окрім того, вона виходила з ринкової вартості спірного рухомого і нерухомого майна, вказаної на сайтах продажу, а також у заяві про усунення недоліків вказувала про те, що буде заявляти під час розгляду справи клопотання щодо проведення судової експертизи для з`ясування дійсної вартості спірного майна. Також зазначила, що у досудовому порядку намагалася витребувати з сервісного центру та БТІ докази, які мають значення для вирішення спору, проте відповіді не отримала. Окрім того, у позовній заяві вона просила суд витребувати у відповідача правовстановлюючі документи на спірне майно. Також, вказала, що судом не зазначено належної суми судового збору, який вона мала сплатити, а 22.09.2021 вона направила поштовим зв`язком заяву про усунення недоліків позовної заяви з проханням продовжити строк усунення недоліків позовної заяви. Тому вважає, що постановлена судом ухвала про визнання неподаною і повернення її позовної заяви є безпідставною.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Згідно положень ч. ч.1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини третьої цієї статті, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Матеріали справи свідчать про те, що ухвалою суду від 18 серпня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення копії ухвали.

Підставою для залишення позову без руху стало те, що позивачем не виконано вимоги ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме: неналежно викладено позовні вимоги. Суддя в ухвалі також зазначив, що з матеріалів позову взагалі незрозуміло хто є власником майна (відсутня довідка сільської ради, довідка сервісного центру), позивачем не надано будь-яких доказів щодо вартості майна, не сплачено судовий збір, а ціна позову вказана виходячи із вартості 1 долара США без будь-яких банківських документів.

Постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_1 , суддя виходив з того, що позивачем не усунуто зазначені в ухвалі від 18 серпня 2021 року недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Такий висновок є правильним, оскільки позивачкою заява на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху подана поза межами процесуального строку, встановленого судом.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 ухвалу суду від 18 серпня 2021 року отримала 01 вересня 2021 року (а.с.25). Останнім днем виконання вимог ухвали суду від 18 серпня 2021 року було 13 вересня 2021 року.

Проте, лише 22 вересня 2021 року позивачкою подано поштовим зв`язком заяву про усунення недоліків позовної заяви, у якій містилося клопотання про продовження процесуального строку, встановленого судом для усунення недоліків з метою отримання відповіді з Комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" та оплати судового збору, оскільки судом не зазначено конкретної суми.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди ОСОБА_1 із мотивами залишення позовної заяви без руху. Проте, такі доводи не можуть бути підставою для скасування правильної і обґрунтованої ухвали суду першої інстанції з огляду на те, що у разі незгоди позивачки із постановленням судом першої інстанції ухвали про залишення позовної заяви без руху, вона не була позбавлена можливості подати до суду першої інстанції у встановлений судом строк заяву чи пояснення з викладом своєї позиції щодо такої ухвали, які б могли бути враховані судом першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі. Натомість позивачка у встановлений судом першої інстанції строк для усунення недоліків не подала заяв чи клопотань до суду першої інстанції, а про помилковість залишення позовної заяви без руху зазначила лише в апеляційній скарзі.

Отже, враховуючи, що заява від 22 вересня 2021 року подана ОСОБА_1 після закінчення строку, встановленого для усунення недоліків позовної заяви, суд апеляційної інстанції не надає оцінку правильності ухвали від 18 серпня 2021 року.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про повернення позовної заяви правильно застосував норми ЦПК України, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Окрім того, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 вересня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 16 лютого 2022 року.