Провадження № 2-о/201/18/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Кірієнко Ю.В.

за участю заявниці - адвоката Канаєвої Т.А.

за участю представника заявниці - адвоката Садовського І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко Світлана Анатоліївна) про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 25.10.2021р. надійшла заява ОСОБА_1 (заінтересована особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко С.А.) про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, а також про встановлення факту про існування режиму окремого проживання з ОСОБА_3 у період з 01.01.1996р. (а.с. № 4-7).

09.11.2021р. ухвалою судді Ткаченко Н.В. (після усунення недоліків поданої заяви) було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в судове засідання за правилами окремого провадження, а також витребувано копію актового запису про смерть (а.с. № 19).

В обґрунтування заявлених вимог, заявниця посилалася на те, що 23.12.1978р. вона уклала шлюб з ОСОБА_3 , після чого переїхала до будинку, в якому він проживав зі своїми батьками ( АДРЕСА_1 ). Від даного шлюбу у них народився син. З 26.01.1979р. вона була зареєстрована в вищевказаному будинку. Після 1995р. подружні стосунки з чоловіком у неї погіршилися, через те, що ОСОБА_3 почав вживати спиртні напої, часто не ночував дома, через що у них фактично шлюбні стосунки припинилися, але через те, що вона не мала іншого житла, то продовжувала проживати у вищевказаному будинку. ОСОБА_1 в заяві до суду також зазначала, що фактично між нею та ОСОБА_3 було встановлено режим окремого проживання, вони жили в різних кімнатах, у кожного був свій бюджет, ми перестали опікуватися один про одного, фактично сімейні стосунки були припинені. ОСОБА_1 стверджувала, що починаючи з 01.01.1996р. вже не перебувала в сімейних стосунках з чоловіком, фактично не мешкали разом, не вели спільного господарства. Вона вимушена була проживати з ним в одному будинку лише через відсутність можливості переїхати до іншого житла. По сусідству з будинком № 11 , в якому вона проживала, починаючи з жовтня 1997р. стала мешкати ОСОБА_4 , яка успадкувала частину будинку АДРЕСА_1 , з якою вона почала товаришувати, та яка, знаючи її стосунки з чоловіком, познайомила заявницю зі своїм хресником - ОСОБА_2 . З дня святкування Нового 1998р. вони стали зустрічатися, а починаючи з 31.12.1998р. почали разом з ним мешкати в його квартирі, яка була розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Отже, +з 31.12.1998р. вона проживала з ОСОБА_2 в цивільному шлюбі. Вона вважала його свого чоловіком, познайомила його зі своїм сином, часто проводили час разом, декілька разів навіть їздили на відпочинок до Криму, отже фактично між мною та ОСОБА_2 була утворена сім`я, ми проживали за адресою: АДРЕСА_2 до кінця 2000р., а в перших числах січня 2000р. ми переїхали до житлового будинку АДРЕСА_1 , в якому 23.08.2000р. ОСОБА_2 отримав в дар 38/100 частин даного будинку від ОСОБА_4 . Після укладання цього договору дарування вони разом з ОСОБА_2 проводили ремонт в належній йому частці, і після приведення його в житловий стан, стали разом з ним там жити, як чоловік та жінка. У ОСОБА_2 не було дітей, а також рідних (батька та матері), сестер та братів, а тому він фактично прийняв її дітей як своїх рідних, та між ними склалися добрі стосунки, фактично як між рідними людьми. Тому коли помер ОСОБА_2 після його смерті залишилась спадщина у вигляді 38/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , які належали йому на підставі договору дарування від 23.08.2000р., посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Ткаченко У.Є.

03.11.2004р. ОСОБА_2 , через що відкрилася спадщина на його майно, яке складалося з 38/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 по тексту заяви до суду стверджувала, що спадщину прийняла лише вона, тому як на момент смерті ОСОБА_2 проживала разом з ним у вказаному будинку, опікувалася про нього, доглядала за будинком та городом, оскільки інших спадкоємців у ОСОБА_2 не було.

Своєчасно отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_2 вона не змогла, тому як на момент його смерті сильно хворіла, знаходилася у лікарні, похоронами займалися наші з ним спільні знайомі. Коли вже після похорон вона звернулася за отриманням свідоцтва про його смерть, то з,ясувалося, що в актовій записі була допущена помилка в написанні його прізвища, а саме замість « ОСОБА_1 » було помилково вказано « ОСОБА_1 », а тому видати мені свідоцтво відмовили, тому як офіційно я не була його дружиною. В жовтні 2021р. я звернулася до приватного нотаріуса ДМНО Кононенко С.А. з заявою про прийняття спадщини, але мені було усно відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, з огляду на те, що мною не було надано доказів проживання з померлим більше ніж п`ять років однією сім`єю, а тому я не можу вважатися особою, яка належить до четвертої черги спадкоємців за законом.

За вищезазначеного, ОСОБА_1 по тексту заяви до суду просила встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини (з 31.12.1998р. по 01.01.2000р. за адресою: АДРЕСА_2 , а з 01.01.2000р. до 03.11.2004р. за адресою: АДРЕСА_1 ), а також встановити факт існування режиму окремого проживання з ОСОБА_3 у період з 01.01.1996р.

На виконання ухвали судді Ткаченко Н.В. від 09.11.2021р. в частині витребування доказів, суду 18.11.2021р. надійшла копія актового запису про смерть ОСОБА_7 (а.с. № 24, 25).

01.12.2021р. від представника заявниці ОСОБА_1 - адвоката Садовського І.В. (який діє на підставі ордеру від 04.11.2021р. - а.с. № 17) надійшло клопотання про витребування доказів, а саме матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 01.12.2021р. вищезазначене клопотання було задоволено (а.с. № 39).

27.01.2022р. до суду надійшли матеріали спадкової справи № 18/2021, яка заведена 26.11.2021р. після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. № 65, 66-78).

20.12.2021р. до канцелярії суду надійшло клопотання представника заявниці ОСОБА_1 - адвоката Садовського І.В. про витребування доказів, а саме з Державного нотаріального архіву Дніпропетровської області належним чином засвідчену копію нотаріальної справи щодо посвідчення договору дарування 38/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 від 23.08.2000р., який був посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Ткаченко У.Є. за реєстровим номером № 3547 (а.с. № 48).

Ухвалою суду від 20.12.2021р. вищезазначене клопотання було задоволено (а.с. № 52).

Листом від 10.01.2022р. державний нотаріус Державного нотаріального архіву у Дніпропетровській області Костомарова Ю.С. направила суду копію нотаріальної справи щодо посвідчення договору дарування 38/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 від 23.08.2000р., який був посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Ткаченко У.Є. за реєстровим номером № 3547 (а.с. № 82, 83-87).

В судове засідання по справі 07.02.2022р. заінтересована особа - приватний нотаріус ДМНО Кононенко С.А. не з,явилася,про дату розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. № 64), заяв про відкладення розгляду справи не надіслала.

Раніше, а саме листами від 15.11.2021р., 09.12.2021р. та 29.12.2021р. заінтересована особа - приватний нотаріус ДМНО Кононенко С.А. просила судові засідання у справі проводити за її відсутності (а.с. № 29, 44, 59).

За вищезазначеного суд ухвалою від 07.02.2022р. (постановлена без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) постановив розглядати цивільну справу в судовому засіданні 07.02.2022р. за відсутності заінтересованої особи.

В судовому засіданні 07.02.2022р. заявниця та її представник - адвокат Садовський І.В. (який діє на підставі ордеру від 04.11.2021р. - а.с. № 17) вимоги заяви окремого провадження уточнили, просили розглядати тільки вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, а вимоги про встановлення факту про існування режиму окремого проживання з ОСОБА_3 у період з 01.01.1996р. викреслили з переліку вимог, які були в первісній редакції від 25.10.2021р.

Як заявниця, так і її представник - адвокат Садовський І.В. просили задовольнити заяву в редакції від 07.02.2022р. в повному обсязі.

Відповідно до положень ч.1 ст.247 ЦПК України під час судового розгляду справи 07.02.2022р. судом здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухав пояснення заявниці та її представника заявниці, допитавши свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оцінивши зібрані докази у справі відповідно до положень ст.89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що заява окремого провадження в редакції від 07.02.2022р. підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Судом при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 23.12.1978р. Шлюб розірвано рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.09.2006р. у справі № 2-4151/2006р. (а.с. № 10). Рішення суду набрало законної сили 09.10.2006р.

Втім, судом встановлено, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , між подружжям існував режим окремого проживання ще за 10 років до розірвання шлюбу, а саме з 01.01.1996р.

При розгляді справи також знайшли підтвердження і ті факти, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 31.12.1998р. до ІНФОРМАЦІЯ_1 (дня смерті останнього).

Ці обставини, окрім пояснень самої заявниці, підтвердили допитані 07.02.2022р. свідки - ОСОБА_8 (син) та ОСОБА_9 (невістка) (а.с. № 88-92), а також підтверджується заявою самого ОСОБА_3 (колишнього чоловіка), яка нотаріальна посвідчена 21.01.2022р. (а.с. № 81).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією актового запису про смерть № 8538, який видано відділом реєстрації смерті в м. Дніпропетровську, в якому було помилково зазначено прізвище померлого замість « ОСОБА_1 » - « ОСОБА_1 », оскільки при оформлені цього актового запису не було надано паспорт (а.с. № 24, 25).

Вірне зазначення прізвища померлого підтверджується копією паспорта, яка була надана суду листом від 10.01.2022р. державним нотаріусом Державного нотаріального архіву у Дніпропетровській області Костомаровою Ю.С. (а.с. № 86).

Після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина, а саме 38/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 від 23.08.2000р., який належав померлому за договором дарування від 23.08.2000р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , договір дарування був посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Ткаченко У.Є. за реєстровим номером № 3547 (а.с. № 83).

Саме за заявою ОСОБА_1 від 26.11.2021р. була заведена спадкова справа № 18/21 (а.с. № 67), з матеріалів спадкової справи, а саме Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що інших спадкоємців у померлого немає (а.с. № 71зв.-72).

Постановою приватного нотаріуса ДМНО Кононенко С.А. від 01.12.2021р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадкування за законом,оскільки не було підтверджено факт проживання однією сім`єю з померлим на час його смерті (а.с. № 78).

Відповідно до ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з ч. 1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Згідно п. 2 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008р., якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.1999р. №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем має юридичне значення внаслідок того, що від встановлення вказаного факту залежить виникнення права заявника на спадкове майно, що залишилося після смерті його матері.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо впродовж строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не подав заяву про відмову від спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

При розгляді справи, аналізуючи докази у справі у сукупності за правилами ст. 89 ЦПК України, а саме пояснення заявниці, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.09.2006р. про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , нотаріальну заяву колишнього чоловіка ОСОБА_1 - ОСОБА_3 від 21.01.2022р., покази свідків в суді 07.02.2022р., довідку про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 від 25.11.2021р., заяву ОСОБА_1 від 26.11.2021р. про прийняття спадщини, суд дійшов висновку, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 01.01.1996р. існував режим окремого проживання, сімейні стосунки між ними були припинені, і ті самі докази дають суду можливість зробити висновок про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім,єю без реєстрації шлюбу з 31.12.1998р. до 03.11.2004р. (дня смерті останнього).

Показами свідків, які були допитані судом 07.02.2022р., нотаріальною заявою колишнього чоловіка ОСОБА_1 - ОСОБА_3 від 21.01.2022р. підтверджується і те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 31.12.1998р. по 01.01.2000р. саме за адресою: АДРЕСА_2 , а з 01.01.2000р. до 03.11.2004р. за адресою: АДРЕСА_1 .

Адреса ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 , як така, за якою він міг проживати в певні періоди свого життя підтверджується копією паспорта останнього (а.с. № 86, 86зв.), копією договору дарування саме 38/100 частин домоволодіння від 23.08.2000р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. № 83), а також копією актового запису про смерть від 05.11.2004р. (а.с. № 25зв.). Адреса ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 підтверджується копією договору дарування саме 38/100 частин домоволодіння від 23.08.2000р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. № 83).

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає, що слід встановити факт постійного проживання сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 31.12.1998р. по 01.01.2000р. за адресою: АДРЕСА_2 , та з 01.01.2000р. до 03.11.2004р. (дату смерті) за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 18 Постанові Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 15 від 25.05.1998р.) при постановлені рішення у справах про встановлення юридичних фактів, розподіл судових витрат не застосовується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 74 СК України, ч.ч.3, 5 ст.1268 ЦК України, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 223, ч.1 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 (заінтересована особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко Світлана Анатоліївна) про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 31.12.1998р. по 01.01.2000р. за адресою: АДРЕСА_2 , та з 01.01.2000р. до 03.11.2004р. (дату смерті) за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.