УХВАЛА

Справа № 621/161/22

Провадження 4-с/621/7/22

03 лютого 2022 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді В. Філіп`євої,

за участю секретаря судового засідання А. Лацько,

учасники справи:

Зміївський відділ ДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного МУМЮ (м.Харків) представник не з`явився

заявник (боржник) ОСОБА_1 (не з`явився)

представник заявника адвокат Браславська Ольга Анатоліївна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Зміїв Харківської області за відсутності учасників справи скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного Міжрегіонального управління юстиції (м.Харків),

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника адвокат Браславська О.А., що діє в інтересах боржника ОСОБА_1 звернулася до Зміївського районного суду Харківської області зі скаргою на бездіяльність Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного Міжрегіонального управління юстиції (м.Харків), в якій просила скасувати арешт на Ѕ частку нерухомого майна, належного боржнику ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати Зміївський відділ державної виконавчої служби виключити відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про обтяження вказаного майна.

В обґрунтування скарги зазначено, що заявнику ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . 14 січня 2022 року заявником від приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Л.Кожушної було отримано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якого нотаріусом на підставі Постанови ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області серії АА № 549797 від 17.11.2009 року, реєстровий номер 129/2009, накладено обтяження у виді арешту нерухомого майна на Ѕ частки вказаної квартири строком до 01.01.2013 року. Заявник звернувся до Зміївського ВДВС у Чугуївському районі з заявою про скасування вказаного обмеження, однак 19.01.2022 року отримав відповідь, в якій йому було повідомлено про неможливість зняття арешту через відсутність у відділі виконавчої служби будь-якого провадження стосовно боржника ОСОБА_1 . В зв`язку з бездіяльністю органу державної виконавчої служби, заявник змушений звернутися до суду зі скаргою задля захисту своїх прав і інтересів.

Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 25 січня 2022 року скаргу прийнято до провадження та призначено судове засідання з викликом учасників справи. (а.с.16)

Учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та без участі ОСОБА_1 та наполягала на задоволенні скарги.

Від Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного Міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) до суду надійшла письмова заява про розгляд скарги без участі представника з урахуванням поданого відзиву.

У відзиві на скаргу Зміївський ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного МУМЮ (м.Харків) зазначив, що перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі провадження, за якими боржником є ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , станом на 19.01.2022 року на виконанні органу ДВС не перебувають. Згідно інформації про державну реєстрацію обтяжень, обтяження № 35028525 від 17.11.2009 року зареєстроване за заявою ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області, однак виконавче провадження, в межах якого виносилася постанова про арешт майна боржника, виготовлялося без застосування Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, знищено за закінченням терміну зберігання, в зв`язку з чим немає можливості перевірити підстави, з яких воно було завершено. Оскільки статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено вичерпний перелік підстав для зняття арешту з майна боржника, державний виконавець позбавлений самостійно за таких обставин зняти арешт з майна ОСОБА_1 , а тому під час ухвалення рішення ВДВС просив ухвалити рішення на розсуд суду.

Відповідно до ч.1, ч.2 статті 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, розглядає подання за відсутності учасників справи та без здійснення технічної фіксації судового засідання звукозаписувальними засобами відповідно до ч.2 ст 247 ЦПК України

Дослідивши подання та додані до нього матеріали, суд зазначає наступне:

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, встановлений розділом VІІ ЦПК України

Судовий контроль передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 294270445 від 12.01.2022 року об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 в Ѕ частці належить на підставі Договору дарування від 14.01.2020 року та в Ѕ частці на підставі Рішення суду від 09.09.2008 та Свідоцтва про право на спадщину належить в цілому на праві приватної власності ОСОБА_1 .

25.11.2009 року приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушною Л.М. зареєстровано обтяження у виді арешту нерухомого майна на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 на підставі постанови ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області серії АА № 549797 від 17.11.2009 року.

Як вбачається з відзиву на скаргу Зміївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного МУМЮ (м.Харків) та відповіді на запит боржника від 19.01.2022 року перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі провадження, за якими боржником є ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , станом на 19.01.2022 року на виконанні органу ДВС не перебувають. Згідно інформації про державну реєстрацію обтяжень, обтяження № 35028525 від 17.11.2009 року зареєстроване за заявою ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області, однак виконавче провадження, в межах якого виносилася постанова про арешт майна боржника, виготовлялося без застосування Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, знищено за закінченням терміну зберігання, в зв`язку з чим немає можливості перевірити підстави, з яких воно було завершено. (а.с.9-11)

Відповідно до ст. 447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст.10 ЦПК України ).

Згідно ч.1 ст.40 Закону України Про виконавче провадження, №606- XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на момент накладення арешту на майно), у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Частиною другою статті 40 Закону України Про виконавче провадження визначено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно положень ч.2, ч.3 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Відповідно до вимог п.4 ст.264 ЦПК України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 27.03.2020 року в справі № 817/928/17 зазначено, що незняття державним виконавцем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувану, є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна боржника.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження (боржником), а тому має право звернутись із скаргою на дії, бездіяльність або рішення виконавця в рамках даного виконавчого провадження.

Під час здійснення виконавчого провадження на майно ОСОБА_1 як боржника було накладено арешт, який не був скасований після завершення виконавчого провадження та повернення виконавчих документів стягувачу без виконання.

З наданих суду відомостей взагалі неможливо встановити підстави накладення арешту та стягувача у вказаному виконавчому провадженні.

Факт обтяження власності ОСОБА_1 є втручанням у вільне володіння майном, яке захищено Конституцією України та Протоколом №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, і може бути здійснено лише на підставі Закону.

Відсутність відкритого виконавчого провадження та знищення матеріалів виконавчого провадження за закінченням терміну зберігання свідчить про відсутність правових підстав для продовження дії арешту майна боржника, що є підставою для задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 261, 353, 354, 447-451 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного Міжрегіонального управління юстиції (м.Харків), що полягає у незнятті арешту після завершення виконавчого провадження задовольнити.

Скасувати арешт на нерухоме майно: Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , належну ОСОБА_1 , який накладений постановою ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області серії АА № 549797 від 17.11.2009 року.

Зобов`язати Зміївський відділ державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного Міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) виключити відомості з Державного реєстру прав про реєстрацію обтяження у виді арешту майна Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 , належну ОСОБА_1 , накладеного постановою ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області серії АА № 549797 від 17.11.2009 року, та зареєстрованого приватним нотаріусом Кожушною Л.М. 25.11.2009 року

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Текст ухвали складено і підписано 03.02.2022

Суддя В.Філіп`єва