14.02.2022
справа № 642/978//22
провадження 2-з/642/27/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) Ольховський Є.Б., розглянувши заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому процесі у справі за позовом адвоката Іванченко Анастасії Валеріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-банк», третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа адвоката Іванченко Анастасії Валеріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-банк», третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

З метою недопущення спричинення значної шкоди заявнику та порушення принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін , а також з урахуванням співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову та забезпечення можливості виконання в майбутньому рішення суду позивач заявив вимоги про забезпечення позову, відповідно до яких просить суд забезпечити позов шляхом зупинення у виконавчому провадженні № 68342727, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренком Дмитром Олександровичем на підставі виконавчого напису нотаріусу № 24898, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною 13.12.2021 до набрання законної сили судового рішення у даній справі.

В обґрунтування зазначила, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи та щомісяця отримує пенсійні виплати на банківський рахунок у розмірі 1854 грн. 00 коп. Дані виплати є єдиним доходом, тож при накладенні арешту у межах виконавчого провадження № 68165202 на банківські рахунки ОСОБА_1 , він буде позбавлений можливості нормального існування.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.151ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.6 ч.1ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Наведене свідчить про те, що захист прав та інтересів позивача стане неможливими без вжиття заходів забезпечення позову, для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, у випадку задоволення позову.

Отже, оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав у випадку фактичного виконання виконавчого напису, до вирішення справи по суті стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису слід зупинити.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги щодо зупинення стягнення за виконавчим написом, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги заявника про забезпечення позову шляхом заборони приватному виконавцю вчиняти будь-які дії щодо накладення арешту на рахунки та кошти позивача на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, то в цій частині заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.34 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Таким чином, задоволення вимоги заявника про зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса є підставою для припинення виконавцем вчинення будь-яких дій щодо накладення арешту на рахунки та кошти (грошові кошти) на рахунках позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову - задовольнити.

Забезпечити позов шляхом зупинення у виконавчому провадженні № 68342727, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренком Дмитром Олександровичем на підставі виконавчого напису нотаріусу № 24898, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною 13.12.2021 до набрання законної сили судового рішення у даній справі.

Копію ухвали про забезпечення позову направити приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Петренку Дмитру Олександровичу для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк.

Суддя Є.Б. Ольховський