Справа № 352/1427/21
Провадження № 2/352/100/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

Позивач у липні 2021 р. звернувся до суду з позовом до відповідачки про поділ спільного майна подружжя, у якому просив визнати за ним право приватної власності на Ѕ частину присадибної земельної ділянки площею 0,09 га з кадастровим номером :01:002:0128 та на Ѕ частину житлового будинку, які розташовані по АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 02.08.2021 р. відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання у рамках її розгляду за правилами загального позовного провадження.

Після зменшення позовних вимог 22.12.2021 р. позивач просив здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме: визнати за ним право приватної власності на ј частину земельної ділянки загальною площею 0,09 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :01:002:0128, яка розташована по АДРЕСА_1 ; визнати за ним право приватної власності на ј частину житлового будинку АДРЕСА_1 . Просив стягнути з відповідачки судові витрати пропорційно розміру задоволеного позову.

Ухвалою суду від 22.12.2021 р. підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі з 28.10.2003 р. Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 08.07.2021 р. шлюб між ними розірвано. У 2013 р. сторонами придбано земельну ділянку площею 0,09 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку) з кадастровим номером :01:002:0128, яка розташована по АДРЕСА_1 . На цій земельній ділянці сторони у період з 2013 р. до 2016 р. побудували житловий будинок загальною площею 191,9 кв.м житловою площею 83,4 кв.м., у якому почали проживати з 2019 р. Просив провести поділ спільного сумісного майна подружжя, визнавши за ним право приватної власності на ј частину спірних земельної ділянки та житлового будинку.

Позивач та його представник адвокат Рубцова К.В. у судове засідання не з`явилися, у поданій суду заяві представник позивача просила справу розглянути у відсутності сторони позивача, зменшений позов підтримала та просила його задоволити; просила повернути з державного бюджету 908 грн. сплаченого судового збору після зменшення розміру позову.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, у поданій суду заяві визнала зменшені позовні вимоги, посилаючись на наявність підстав згідно ч.2 ст.70 СК України для відступу від засади рівності часток подружжя з огляду на те, що позивач ухилявся від участі в утриманні їхніх трьох неповнолітніх дітей; станом на 01.11.2021 р. розмір його заборгованості по сплаті аліментних платежів на підставі судового наказу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 24.12.2020 р. склав 40207,50 грн. Не заперечувала щодо визнання за нею права власності на ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_1 та присадибної земельної ділянки і визнання за позивачем права власності на ј частку житлового будинку та земельної ділянки. Не заперечувала щодо стягнення з неї судового збору пропорційно розміру задоволених вимог. Просила справу розглянути у її відсутності.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.10.2003 р. до 13.08.2021 р., коли набрало законної сили рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 13.07.2021 р. про розірвання між сторонами шлюбу (а.с.70-72).

У шлюбі сторін народилося троє дітей, які є неповнолітніми, а саме: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.26-28).

У період шлюбу на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.03.2013 р. за реєстровим № 284 сторонами придбано земельну ділянку площею 0,09 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку) з кадастровим номером :01:002:0128, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Право власності на земельну ділянку 28.03.2013 р. зареєстроване за відповідачкою ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.8 зв.ст.).

Ринкова вартість земельної ділянки на даний час становить 49500 грн. згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.40-45).

На цій земельній ділянці сторони у період з 2013 р. до 2016 р. побудували житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 191,9 кв.м житловою площею 83,4 кв.м., у якому почали проживати з 2019 р.

Право власності на житловий будинок 09.08.2016 р. зареєстроване за відповідачкою ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.8 також зв.ст.).

Ринкова вартість житлового будинку складає 250000 грн. згідно звіту про експертну оцінку житлового будинку (а.с.60-69).

Таким чином, спірні присадибна земельна ділянка та житловий будинок є обєктами права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_6 .

Вказані обставини відповідачкою не заперечувались.

У відповідності з вимогами ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Частиною 1 ст.61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно вимог ч.1 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частиною другою ст.70 СК України передбачено, що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї.

Судом встановлено, що позивач ухилявся від участі в утриманні трьох неповнолітніх дітей. Станом на 01.11.2021 р. розмір його заборгованості по сплаті аліментних платежів на підставі судового наказу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 24.12.2020 р. склав 40207,50 грн. (а.с.25). Вказану заборгованість позивач погасив 01.12.2021 р. (а.с.48).

З урахуванням встановлених обставин, з огляду на зменшення позивачем розміру заявлених вимог та визнання відповідачкою зменшених позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення позову. За позивачем у порядку поділу спільного майна подружжя слід визнати право власності на ј частину присадибної земельної ділянки та ј частину житлового будинку. Право власності на ѕ частини земельної ділянки та ѕ частини житлового будинку слід визнати за відповідачкою.

З урахуванням вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на те, що позивачем сплачено 1816 грн. судового збору (по 908 грн. за поділ земельної ділянки і будинку, а.с.3-4), що після зменшення розміру позовних вимог позивач мав сплатити лише 908 грн. судового збору, йому на підставі п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» слід повернути з державного бюджету 908 грн. сплаченого судового збору.

З відповідачки слід стягнути судовий збір у користь державного бюджету за виділену їй частину спільного нерухомого майна у розмірі 2246,25 грн.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 60, 61, 63, 68, 70 СК України, керуючись ст. 141, 263-265 ЦПК України, п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителем АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у порядку поділу спільного майна подружжя право власності на ј (одну четверту) частину наступного нерухомого майна:

-земельної ділянки загальною площею 0,09 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :01:002:0128, яка розташована по АДРЕСА_1 , загальною вартістю 49500 грн.;

-житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 191,9 кв.м загальною вартістю 250000 грн.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителькою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , у порядку поділу спільного майна подружжя право власності на ѕ (три четвертих) частини наступного нерухомого майна:

-земельної ділянки загальною площею 0,09 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :01:002:0128, яка розташована по АДРЕСА_1 , загальною вартістю 49500 грн.;

-житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 191,9 кв.м загальною вартістю 250000 грн.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 908 (девятсот вісім) грн. сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у дохід державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України) у розмірі 2246 (дві тисячі двіста сорок шість) грн. 25 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку поданая апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_7 , м. Івано-Франківськ, вул. Галицька, 41А.

Відповідачка: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 14.02.2022 р.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ