Справа № 242/361/22
Провадження 2-н/242/150/22
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2022 року м.Селидове

Суддя Селидівського міського суду Донецької області Черков В.Г., розглянувши заяву ОКП «Донецьктеплокомуненерго» від імені якого виступає ВП «ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Мирноградтепломережа» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за теплову енергію, -

в с т а н о в и в:

21.01.2022 р. до суду надійшла дана заява, зазначено місце проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

21.01.2022 р. судом направлено запит щодо уточнення місця проживання фізичної особи-боржника.

10.02.2022 р. суду надійшла відповідь, за результатами якої вбачається, що відомості щодо реєстрації місця проживання боржника за зазначеною адресою відсутні.

Наказне провадження це особливий спрощений вид цивільного судочинства, спрямований на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, який одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом.

Відповідно до ст..162 ЦПК України, заяви про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом. Тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування (ч.1 ст..27 ЦПК України).

Відповідно до ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається в суд у письмовій формі. У заяві повинно бути зазначено: найменування суду, в який подається заява; ім`я (найменування) заявника та боржника, а також ім`я (найменування) представника заявника, якщо заява подається представником, їхнє місцепроживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік документів, що додаються до заяви.

Стягувач у заяві зазначив останнє відоме місце проживання боржника, однак приписи п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України є спеціальною нормою, якою встановлена окрема імперативна підстава для відмови у видачі судового наказу, що не суперечить положенням ст.162 ЦПК України, оскільки йдеться не про порушення правил підсудності (п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України), а про неможливість отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) боржника (фізичної особи). Отже, зважаючи на визначений процесуальним законом порядок розгляду та звернення до виконання судового наказу, обов`язковою умовою для його видачі є встановлення зареєстрованого місця проживання фізичної особи боржника.

Таким чином, вказані обставини перешкоджають розгляду справи в порядку наказного провадження.

Згідно ч.9 ст.165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місцепроживання (перебування) фізичної особи боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до вимог ч. 2ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст.162, 163, 165, 167, 353ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОКП «Донецьктеплокомуненерго» від імені якого виступає ВП «ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Мирноградтепломережа» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за теплову енергію.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя