Справа № 952/963/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2022 Зачепилівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Яценка Є.І.,

секретаря судового засідання Оданець С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Зачепилівка Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зачепилівської селищної ради Харківської області про зобов`язання виділити в натурі (на місцевості) земельну ділянку відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому вказала, що згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 892788, виданого Зачепилівською РДА Харківської області 10.06.2003, їй належить право на земельну частку (пай) розміром 10,1 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності колишнього реформованого КСП «Нагірне». Зазначений сертифікат був виданий на ім`я ОСОБА_2 , після його смерті право на земельну частку (пай) передано позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВВМ № 047059. 26.02.2021 позивач звернулася до відповідача із заявою про виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. На вказану заяву 09.06.2021 позивач отримала від Зачепилівської селищної ради Харківської області відповідь про відмову у виділенні земельної ділянки у зв`язку з тим, що у колишньому реформованому КСП «Нагірне» відсутні вільні земельні ділянки. Таку відмову ОСОБА_1 вважає незаконною, тому просить суд зобов`язати Зачепилівську селищну раду Харківської області виділити їй із земель резервного фонду комунальної власності на території селищної ради в натурі (на місцевості) земельну ділянку відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 892788, виданого Зачепилівською РДА Харківської області 10.06.2003, розміром 10,1 умовних кадастрових гектари.

Від представника позивача ОСОБА_3 до суду надійшла письмова заява, в якій він просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 просив суд задовольнити в повному обсязі.

Від голови Зачепилівської селищної ради Харківської області Петренко О.О. до суду надійшла письмова заява, згідно якої остання просила розглянути справу без представника селищної ради та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 892788, виданого Зачепилівською РДА Харківської області 10.06.2003, ОСОБА_1 належить право на земельну частку (пай) розміром 10,1 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності колишнього реформованого КСП «Нагірне», після смерті ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВВМ № 047059.

26.02.2021 позивач звернулася до Зачепилівської селищної ради Харківської області із заявою про виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

09.06.2021 позивач отримала від Зачепилівської селищної ради Харківської області відповідь про відмову у виділенні земельної ділянки у зв`язку з тим, що у колишньому реформованому КСП «Нагірне» відсутні вільні земельні ділянки.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Як роз`яснено в пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) визначає Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Згідно ст.ст. 1, 2, 3, 5 зазначеного закону, право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є свідоцтво про право на спадщину.

Підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), серед іншого розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

Відповідно до п.17 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Зазначеною правовою нормою встановлено відсутність будь-яких строків для звернення із сертифікатом для виділення земельної ділянки в натурі та визначено, що сертифікат є правовстановлюючим документом при реалізації права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства та таке право повинно бути реалізовано відповідним державним органом.

Пунктом 21 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України установлено, що з 01 січня 2019 року - дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Частиною першою статті 122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Передача земель сільськогосподарського призначення з державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад відбувається відповідно до Указу Президента України від 15.10.2020 № 449/2020 «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» та Постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 № 1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин».

У рамках проведення земельної реформи, відповідно до ст.ст. 15-1,117,122 ЗК України. керуючись розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» згідно наказу ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 25.09.2018 № 6877-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» передано Зачепилівській об`єднаній територіальній громаді у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 2017,9722 га.

Згідно ч.11 ст.118 ЗК України, у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Частиною 2 ст.14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Оскільки позивач отримала у спадок право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Нагірне», органом місцевого самоврядування звернення ОСОБА_1 щодо виділення земельної ділянки в натурі залишено без задоволення, позивач має право на реалізацію свого права вимоги щодо відведення їй земельної ділянки в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства шляхом виділення земельної ділянки із земель резервного фонду комунальної власності, а тому позов підлягає задоволенню.

Позивачем не ставилось питання про відшкодування судових витрат, а тому керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у статті 13 ЦПК України, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно статті 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 14 Конституції України; Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»; Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»; Указом Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»; ст.ст. 15,16 ЦК України;ст.ст. 25, 81, 118, 122ЗКУкраїни;ст.ст. 4,5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 89, 128, 133, 137, 141, 211, 247, 258, 259, 263,264,265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Зачепилівської селищної ради Харківської області про зобов`язання виділити в натурі (на місцевості) земельну ділянку відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) - задовольнити.

Зобов`язати Зачепилівську селищну раду Харківської області виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , із земель резервного фонду комунальної власності на території селищної ради в натурі (на місцевості) земельну ділянку відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 892788, виданого Зачепилівською РДА Харківської області 10.06.2003, розміром 10,1 умовних кадастрових гектари.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Зачепилівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий, суддя Є.І. Яценко