КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №361/7900/21 Головуючий у І інстанції - Василишин В.О.
апеляційне провадження №22-ц/824/1690/2022 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гуля В.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в особистих інтересах та інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Улановича Віктора Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчий комітет Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області, про визначення місця проживання малолітніх дітей та стягнення аліментів на утримання дітей,-

встановив:

08 вересня 2021 року ОСОБА_1 в особистих інтересах та інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулася до суду із даним позовом, в якому просить: - визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із матір`ю до досягнення дітьми 14-ти річного віку; - стягувати із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, від дня подання позовної заяви і досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву суд виходив з вимог п.2 ч. 4 ст.185 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що доводи суду першої інстанції проте, що стороною позивача порушені вимоги (правила) об`єднання позовних вимог є безпідставними.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений строк не надано.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про визначення місця проживання дитини та про стягнення аліментів не пов`язані між собою підставою виникнення та поданими доказами, ці позовні вимоги не є основними та похідними одні від одних. Позивач з власної ініціативи об`єднав позовні вимоги без дотримання правил об`єднання позовних вимог, а тому суд першої інстанції вважав, що позовна заява підлягає поверненню.

Проте, колегія суддів не може в повній мірі погодитися з вказаним судовим рішенням, виходячи на наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли: порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Синтаксичний аналіз зазначеної норми процесуального правила чітко вказує на те, що існує три самостійні правові підстави об`єднання позовних вимог:

1. Позовні вимоги пов`язані між собою підставами виникнення;

2. Позовні вимоги пов`язані між собою доказами;

3. Позовні вимоги є основними та похідним.

Сторона позивача звернулась до суду з позовом про визначення місця проживання малолітніх дітей та стягнення аліментів на утримання цих самих дітей.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно з приписами ч. З ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як бачимо, обставина окремого проживання батьків дитини (дітей) та обставина того, з ким саме проживає дитина (діти) напряму впливає на питання присудження коштів на утримання дитини (аліментів) тому із батьків, хто проживає окремо від дитині (дітей).

З цього можливо дійти висновку, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дітей та вимоги про стягнення аліментів і утримання дітей є взаємопов`язаними між собою.

Крім того, позовна вимога щодо стягнення аліментів на утримання дитини (дітей) з того із батьків, хто проживає окремо є похідною від позовної вимоги щодо визначення місця проживання малолітньої дитини (дітей) з одним із батьків.

Інакше кажучи, неможливо присудити аліменти на утримання дітей, якщо не вирішено питання їх місця проживання з одним із батьків.

Суд першої інстанції уваги на ці норми не звернув. Помилково вважав, що позивачем порушені правила об`єднання позовних вимог. Дійшов помилкового висновку про необхідність повернення позовної заяви.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в порушення норм процесуального законодавства дійшов помилкового висновку про необхідність повернення позовної заяви.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а висновок суду щодо повернення позовної заяви є необґрунтованим та таким, що не відповідає нормам діючого законодавства, тому, відповідно до положень статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2021 року - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник