Ухвала

Іменем України

10 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 583/4455/21

провадження № 61-2186ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 листопада 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 05 січня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: старший державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єрмакова Ольга Анатоліївна, ОСОБА_2 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною скаргою, посилаючись на те, що у виконавчій службі на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист № 583/2211/20 від 14 січня 2021 року, згідно з яким стягувачу визначено спосіб його участі у вихованні малолітніх дітей шляхом систематичних зустрічей.

01 листопада 2021 року державним виконавцем направлено вимогу на адресу стягувача та боржника про те, що на підставі статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем буде проведено перевірку виконання рішення суду 06 листопада 2021 року о 10 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 . На думку заявника, вказана вимога державного виконавця може бути застосована виключно до боржника, а не до стягувача.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 листопада 2021 року, залишеною без змін постановою Сумського апеляційного суду від 05 січня 2022 року, у задоволенні скарги відмовлено.

Оскаржені судові рішення обґрунтовані тим, що вимога державного виконавця від 01 листопада 2021 року по суті носить інформативний характер, оскільки у такий спосіб сторін виконавчого провадження повідомлено про заплановані виконавчі дії та наслідки ухилення від їх виконання, а відтак оскаржувана вимога не порушує права стягувача.

03 лютого 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 листопада 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 05 січня 2022 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанції не звернули уваги, що державний виконавець не подав відзив на скаргу, не виконав зобов`язання суду про надання копії матеріалів виконавчого провадження. Право застосовувати до стягувача будь-які зобов`язання з попередженням про кримінальну відповідальність законодавством не передбачена і є грубим порушенням прав стягувача. Вимога від 01 листопада 2021 року може бути застосована лише до боржника. Державний виконавець про дату і місце проведення виконавчих дій повинен був винести йому повідомлення.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Суди встановили, що заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 січня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та участі у вихованні з малолітніми дочкою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визначено ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні малолітніх дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 .

Виконавчий лист з примусового виконання заочного рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 січня 2021 року видано 16 лютого 2021 року, а 26 травня 2021 року старшим державним виконавцем Єрмаковою О. А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64636607 з виконання вказаного виконавчого листа.

Вимогами державного виконавця від 12 липня 2021 року, 20 липня 2021 року, 03 серпня 2021 року, 13 вересня 2021 року та 07 жовтня 2021 року сторін виконавчого провадження було зобов`язано бути присутніми під час виконання рішення суду шляхом систематичних зустрічей з дітьми кожного першого та третього тижня щомісяця з 10:00 год. суботи до 15:00 год. неділі без виїзду з населеного пункту, де проживають діти з матір`ю.

З метою виконання рішення суду державний виконавець вимогою від

01 листопада 2021 року, направленою сторонам виконавчого провадження, на підставі статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» повідомив про те, що 06 листопада 2021 року о 10 год. 00 хв. за адресою по АДРЕСА_1 буде проведено перевірку виконання рішення суду. Крім того, у вказаній вимозі сторін виконавчого провадження попереджено про відповідальність за невиконання рішення без поважних причин, а також що згідно зі статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа. За умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили, винні особи несуть кримінальну відповідальність згідно зі статтею 328 КК України.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частини друга ? третя статті 451 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18) вказано, що «право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 ГПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) вказано, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим».

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

У частині першій статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Встановивши, що вимога, винесена державним виконавцем 01 листопада 2021 року, містить інформацію про заплановані виконавчі дії та роз`яснення наслідків ухилення від виконання судового рішення або перешкоджання провадженню виконавчих дій, вчинена з метою виконання судового рішення та без порушення прав стягувача, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні скарги.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 листопада 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 05 січня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: старший державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єрмакова Ольга Анатоліївна, ОСОБА_2 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат