Справа № 766/313/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2022 року Херсонській міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Іванцової Н.К.

за участі секретаря Шевченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Корабельного відділу державної виконавчої служби у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Корабельного відділу державної виконавчої служби у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна. Позовна заява обґрунтована тим, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна зареєстровано обтяження відносно позивача, винесеного на підставі постанови АА 694311 від 24.04.2003 року Державною виконавчою службою Комсомольського районного управління юстиції на 1/5 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що відомості щодо нього в спецпідрозділі Автоматизованої системи виконавчих проваджень та в Єдиному реєстрі боржників відсутні. Листом № 81758 від 26.11.2021 року відповідачем відмовлено йому у знятті арешту з нерухомого майна, що належить йому на праві власності. За таких обставин просить суд зняти арешт, накладений на нерухоме майно, а саме: 1/5 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , винесений на підставі постанови АА 694311 від 24.04.2003р. за реєстраційним номером обтяження: 2494728 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Ухвалою від 12.01.2022 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 10.02.2022 року.

Від Корабельного районного відділу державної виконавчої служби у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено про неможливість встановлення факту винесення державним виконавцем постанови про арешт майна, враховуючи відсутність в АСВП відомостей про винесення державним виконавцем постанови про накладення арешту на майно позивача. Також зазначається про закінчення трирічного строку зберігання завершених виконавчих проваджень.

У судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача адвоката Беспалова О.С. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у поданому начальником відділу відзиві на позовну заяву при вирішенні питання щодо звільнення майна позивача з-під арешту просив справу розглянути без участі представника.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 28.12.1999р., посвідченого АТЗТ «Домобудівний комбінат» та зареєстрованого в Херсонському міжміському бюро технічної інвентаризації по м.Херсон, про що 17.02.2000 року зроблено запис в реєстрову книгу № 130 за реєстровим № 51433, позивачу на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності належить 1/5 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відносно ОСОБА_1 зареєстровано обтяження на підставі постанови АА 694311 від 24.04.2003 року, винесеної Державною виконавчою службою Комсомольського районного управління юстиції на 1/5 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа № 81758 від 26.11.2021 року, наданого у відповідь на заяву ОСОБА_1 від 19.11.2021 року, Корабельний районний відділ державної виконавчої служби у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) повідомляє, що згідно проведеної перевірки, яка міститься в спецпідрозділі Автоматизованої системи виконавчого провадження, відомостей про виконавче провадження, на підставі якого в 2003 році винесена постанова АА № 694311 про арешт майна ОСОБА_1 , не виявлено. У зв`язку з чим провести перевірку виконавчого провадження та зобов`язати державного виконавця вчинити дію по вилученню запису про арешт в порядку статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження» неможливо.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За правилами ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч.2 ст.40 вищезазначеного закону про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" зазначено що, у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15,16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

На сьогодні позивач має намір розпорядитись своїм майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно, порушує право власності позивача.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування, накладеного арешту.

Керуючись ст. ст.3, 15, 16 ЦК України, ст.ст.56, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 6-13, 81, 141, 258, 259, 263- 265, 354, 355 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Корабельного відділу державної виконавчої служби у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт на нерухоме майно, а саме: 1/5 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови АА 694311 від 24.04.2003р. за реєстраційним номером обтяження: 2494728 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.К. Іванцова

Повний текст рішення виготовлений 10 лютого 2022 року.