Ухвала

08 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 554/7987/19

провадження № 61-1192ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 08 вересня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут», Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», про визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у вересні 2019 року звернулася до суду з вказаним позовом до ТОВ «Полтавагаз збут», АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», в якому просила, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 15 березня 2021 року, визнати дії ТОВ «Полтавагаз збут» щодо нарахування боргу в сумі 518,41 грн на 01 травня 2020 року, забравши кошти з субсидії, якими погасив борг попередніх мешканців по оплаті послуг газопостачання квартири АДРЕСА_1 та недоотриману субсидію в сумі 556,28 грн, а всього 1 074,69 грн - неправомірними; зарахувати в рахунок майбутніх платежів ОСОБА_1 на оплату послуг по газопостачанню ТОВ «Полтавагаз збут» суму 1 074,69 грн; зарахувати в рахунок майбутніх платежів ОСОБА_1 на оплату послуг по газопостачанню ТОВ «Полтавагаз збут» 3% річних та індекс інфляції у розмірі 455,45 грн; зарахувати в рахунок майбутніх платежів ОСОБА_1 на оплату послуг по газопостачанню ТОВ «Полтавагаз збут» витрати на лікування у розмірі 1 776,40 грн; визнати дії АТ «Полтавагаз» про нарахування боргу в сумі 444,97 грн у будинку АДРЕСА_2 - неправомірними та скасувати; стягнути з ТОВ «Полтавагаз збут» моральну шкоду у розмірі 36 054,40 грн; судові витрати покласти на ТОВ «Полтавагаз збут».

Октябрський районний суд міста Полтави рішенням від 08 вересня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів неправомірності дій відповідачів та завдання моральної шкоди.

Полтавський апеляційний суд постановою від 06 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишив без задоволення. Рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 08 вересня 2021 року - залишив без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права.

ОСОБА_1 18 січня та 19 січня 2022 року засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційними скаргами на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 08 вересня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 грудня 2021 року у вказаній вище справі.

Вивчивши касаційні скарги та додані до них матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарги подані на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у даній справі є визнання дій ТОВ «Полтавагаз збут» щодо нарахування боргу у розмірі 1 074,69 грн - неправомірними; зарахування в рахунок майбутніх платежів ОСОБА_1 на оплату послуг по газопостачанню ТОВ «Полтавагаз збут» суму 1 074,69 грн; зарахування в рахунок майбутніх платежів ОСОБА_1 на оплату послуг по газопостачанню ТОВ «Полтавагаз збут» 3% річних та індекс інфляції у розмірі 455,45 грн; зарахування в рахунок майбутніх платежів ОСОБА_1 на оплату послуг по газопостачанню ТОВ «Полтавагаз збут» витрати на лікування у розмірі 1 776,40 грн; визнання дій АТ «Полтавагаз» про нарахування боргу в сумі 444,97 грн у будинку АДРЕСА_2 - неправомірними та скасувати; стягнення з ТОВ «Полтавагаз збут» моральну шкоду у розмірі 36 054,40 грн.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному перегляду, касаційні скарги та додані до них матеріали не містять.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено передбачених законом підстав для перегляду оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу retione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подала касаційні скарги на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 08 вересня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут», Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», про визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров