РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2022 Провадження №2/425/92/22

Справа №425/3503/21

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Москаленко В.В.,

за участю секретаря судового засідання Чикунової Ю.С.

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів,

встановив:

20.11.2021 позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, в якому зазначає, що рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 22.09.2010, у справі № 2-4809/2010, його шлюб з відповідачкою було розірвано. З ОСОБА_4 вони мають дочку, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої він сплачує на користь відповідачки аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

Позивач вказує, що він не має заборгованості по аліментам, які сплачує на користь відповідачки на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому аліменти отримує за довіреністю її батько - ОСОБА_2 , який використовує гроші не за призначенням, оскільки відповідачка з дитиною постійно проживають в Російській Федерації.Батьки відповідачки живуть за ці кошти. Зазначає, що на цей час відповідачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 02.06.2016 в якому вказано, що відповідачка є росіянкою, а тому позивач вважає, що її матеріальне становище змінилось на краще.

На цей час у нього змінились обставини, які не існували під час ухвалення рішення суду від 22.09.2010 про стягнення аліментів, а саме: з 2011 року він має іншу сім`ю, де у нього є малолітній син, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якого він також сплачує аліменти в розмірі 1/6 частки своїх доходів на користь теперішньої дружини. Син є хворобливою дитиною, а тому перебуває під постійним лікарським наглядом. Крім того, у його теперішньої дружини є малолітня дитина від попереднього шлюбу, яка також перебуває на утриманні позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач також вказує, що крім своєї теперішньої сім`ї, він доглядає та утримує свою матір та дев`яносто двох річну бабусю, які є пенсіонерками та отримують мінімальні пенсії, і з якими він проживає, оскільки власної нерухомості не має. Зазначає, що він працює, але його заробітна плата не стабільна у своєму розмірі, оскільки постійно змінюється не на краще, а аліменти які він сплачує на двох дітей, складають 41% від його доходу.

Оскільки на цей час його сімейний стан змінився, а також у зв`язку з тим, що його матеріальне становище погіршилося внаслідок перебування на його утриманні непрацездатних та малолітніх осіб та невеликий розмір заробітної плати, позивач просить змінити розмір аліментів, які стягнуто з нього на користь відповідачки на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ј частини усіх видів заробітку щомісячно на 1/8 частину до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 03.12.2021 цей позов прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, з викликом сторін.

18.01.2022 до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача вказав, що позов не визнає посилаючись на наступні обставини. Підставою позову позивач зазначає зміну у нього сімейного стану у зв`язку з народженням іншої дитини, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але окремо факт народження ще однієї дитини не змінює сімейний стан та не свідчить про погіршення матеріального становища позивача. Зазначає, що батьки не мають право компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою, а тому, відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому позивач не надав ніяких доказів, що його життєві обставини змінились таким чином, що це потребує обов`язкової корекції суми аліментів, які він сплачує на користь відповідачки на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також не надав доказів, що його мати, бабуся та теперішня дружина перебувають на його утриманні. Вважає, що звернувшись до суду з цим позовом, позивач бажає ухилитися від виконання судового рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідачки, а тому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі за необґрунтованістю ( а.с.38-39).

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 27.01.2022 закрито підготовче судове провадження та призначено розгляд справи по суті, з викликом сторін.

У судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги та просить вважати вимогу цього позову «зміну розміру аліментів», замість «зміну способу сплати аліментів», на підтвердження чого надала суду заяву від 08.02.2022. Також представник суду пояснила, що позивач не перебуває у зареєстрованому шлюбі з теперішньою дружиною, але вони проживають разом і він утримує всю сім`ю.Малолітній син ОСОБА_10 постійно хворіє та потребує лікування, на яке витрачаються кошти, але підтверджуючих ці факти документів представник не має.

Представник відповідачки в судовому засідання позов не визнав, з підстав зазначених у відзиві на позов від 18.01.2022.Просив відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши представників позивача та відповідачки, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази які містяться в матеріалах справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 24.06.2010, яке набрало законної сили у справі № 2-4810/2010, позовні вимоги ОСОБА_11 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволено; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_11 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30% неоподаткованого мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 11.06.2010 до досягнення дитиною повноліття (а.с.6).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 25.06.2016 Можайським відділом РАЦС Головного управління РАЦС Московської області, ОСОБА_13 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на « ОСОБА_14 » (а.с.7).

Суд зазначає, що у зазначеному свідоцтві вказана національність ОСОБА_13 росіянка, що не є тотожним поняттю «громадянство», а тому суд не бере до уваги твердження позивача про те, що відповідачка має громадянство Російської Федерації.

Крім того ,суд зазначає,що громадянство відповідачки не має значення для вирішення даного спору.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 03.11.2017 Рубіжанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Рубіжне Луганської області народився ОСОБА_8 , батьками якого вказані: мати ОСОБА_15 , батько ОСОБА_3 ( а.с.4).

Відповідно до судового наказу від 14.11.2017, виданого Рубіжанським міським судом Луганської області у справі № 425/2906/17, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_15 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини заробітку ( доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитини відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.11.2017 і до досягнення дитиною повноліття ( а.с.5).

З довідки від 28.09.2021 № 13509/21, виданої ТОВ « Фармсервіс груп» вбачається, що ОСОБА_3 працює в товаристві на посаді штукатура 5 розряду і з його заробітної плати було стягнуто заборгованість по аліментам у повному обсязі на загальну суму 13171,11 грн. на користь ОСОБА_11 ( а.с.8).

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Положеннями статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»).

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач вказує на те, що у нього змінився сімейний стан, а також, що на його утриманні перебувають непрацездатні та малолітні особи, а також матір та бабка- пенсіонерки, які потребують належного матеріального забезпечення, а коштів на забезпечення родини не вистачає.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд не бере до уваги твердження позивача та його представника про те, що у позивача на утриманні перебувають матір та бабка , яким він надає матеріальну допомогу, оскільки доказів сумісного проживання з вказаними особами не надано ,як і доказів того,що вони потребують такої допомоги за станом здоров`я чи низьким рівнем доходу та того, що позивач надає цю допомогу.

Суд не бере до уваги пояснення представника позивача про те,що син ОСОБА_10 потребує постійної медичної допомоги ,оскільки жодного доказу хвороби дитини суду не надано.

Суд зазначає,що доказів проживання позивача однією сім"єю з ОСОБА_15 та сином Нікітою також не надано .

Не заслуговують на увагу пояснення представника позивача про те,що позивач має невелику заробітну плату ,оскільки суду не надано взагалі ніяких відомостей про розмір заробітної плати позивача та довідку про його доходи.

28 травня 2021 р. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 715/2073/20 вказав ,що окремо факт народження ще однієї дитини не змінює сімейний стан та сам по собі не свідчить про погіршення матеріального стану.

Отже, суду не надано жодного належного та допустимого доказу, які підтверджують погіршення майнового стану позивача, у тому числі, у зв`язку з наявністю іншої дитини у теперішній сім`ї.

За таких обставин, враховуючи, що позивач переконливих доказів, які підтверджують обставини на яких ґрунтується позовні вимоги не надав.Обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України), на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, та не можуть слугувати самостійними підставами для зменшення їх розміру . Крім того,суд вважає,що розмір стягуваних аліментів за рішенням суду не є завищеним.

З урахуванням наведеного , суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 4, 5 ,12, 13, 81, 263 265 ЦПК України, суд,

ухвалив :

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позовної заяви до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області або безпосередньо до Луганського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст складено 11.02.2022.

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_16 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя В.В. Москаленко