Справа №303/7655/21
ряд. стат. звіту - №65
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

В особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

при секретарі Славич М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Позов мотивований тим, що позивач є власником ј частки квартири АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками квартири є мати позивача ОСОБА_3 , батько ОСОБА_4 та сестра ОСОБА_5 , кожний по ј частки. 19.11.2011 року позивач ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_6 , після чого вони стали проживати у вищезазначеній квартирі, а 04.01.2019 року відповідач був зареєстрований у квартирі. Однак спільне життя у сторін не склалося і 14.04.2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано рішенням Мукачівського міськрайонного суду. Після розірвання шлюбу позивач постійно наполягала на тому, щоб відповідач покинув квартиру, однак останній відмовляється це зробити. В зв`язку з цим позивач звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до наступного висновку.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст.76, ч.1,2 ст.77, ст.ст.79 і 80 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити обставини справи.

Достатніми є докази ,які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідного до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3930254 від 25.05.2013 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 по ј частки кожному (а.с. 24-26).

У відповідності до рішення Мукачівського міськрайонного суду справа №303/571/20 2/303/687/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, позов задоволено, шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового приміщення також визначені ст.150 ЖК України, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У відповідності до ст.156 ч.1 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Частиною 1 ст.405 ЦК України встановлено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, позивачем ОСОБА_1 не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт непроживання відповідача ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 , а навпаки позивач ОСОБА_1 в позові зазначає, що з часу розірвання шлюбу, вона постійно наполягає на тому, щоб відповідач забрав свої речі та йшов проживати окремо від неї та знявся з реєстрації, однак відповідач ігнорує її прохання, що призводить до постійних сварок та погроз з його боку в її адресу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в зв`язку з його необґрунтованістю та безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 29, 319, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 19, 76-83, 141, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 15.03.2012 року Мукачівським МВ УМВС України в Закарпатській області, місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 02.02.2022 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір