Справа №173/267/20
Провадження №2/173/4/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

За участю: представника позивача - адвоката Шаповал Н.Л.

відповідача - ОСОБА_1

представника відповідача - адвоката Медведєвої Л.В

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, в залі суду, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, державний реєстратор прав на нерухоме майно Кір`як Катерина Анатоліївна про визнання реконструйованого житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами об`єктом спільної власності подружжя. Визнання права власності на Ѕ частину спільної сумісної власності подружжя. Визнання недійсним договору дарування, поділ спільного сумісного майна подружжя, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

17.02.2020 року до суду звернулася позивач ОСОБА_2 , з позовом про визнання реконструйованого житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами об`єктом спільної власності подружжя. Визнання права власності на Ѕ частину спільної сумісної власності подружжя. Визнання недійсним договору дарування, поділ спільного сумісного майна подружжя, зобов`язання вчинити певні дії до відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, державний реєстратор прав на нерухоме майно Кір`як К.А.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19.02.2020 року позовна заява залишена без руху в зв`язку з виявленими недоліками.

02.03.2020 року позивачем усунені виявлені недоліки

26.03.2020 року отримана адресна довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.

27.03..2020 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 01.06.2020 року .

24.04.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

12.05.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив.

01.06.2020 року в підготовчому судовому засіданні оголошена перерва до 07.09.2020 року

07.08.2020 року від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, яка прийнята ухвалою судді від 11.08.2020 року.

07.09.2020 року в судовому засіданні відповідачем наданий відзив на уточнену позовну заяву.

07.09.2020 року в підготовчому судовому засіданні оголошена перерва до 01.10.2020 року за клопотанням представника позивача.

21.09.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив на уточнену позовну заяву. Та позовна заява про уточнення позовних вимог, яка прийнята ухвалою судді від 23.09.2020 року.

01.10.2020 року справа не розглядалась в зв`язку з хворобою судді. Справа призначена до розгляду на 19.11.2020 року.

19.11.2020 року закінчене підготовче судове засідання справа призначена до розгляду на 21.01.2021 року.

21.01.2021 року в судовому засіданні оголошено перерву до 01.02.2021 року

01.02.2021року в судовому засіданні оголошено перерву до 04.02.2021року.

04.02.2021 року в судовому засіданні оголошено перерву до 24.03.2021 року

24.03.2021 року розгляд справи відкладений за клопотанням представника позивача до 01.06.2021 року.

01.06.2021 року в судовому засіданні оголошено перерву до 01.09.2021 року.

01.09.2021 року розгляд справи відкладений за клопотанням представника відповідача до 15.11.2021 року.

15.11.2021 розгляд справи відкладений за клопотанням представника відповідача до 01.02.2022 року

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

01.02.2022 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення

Згідно заявлених позовних вимог за уточненою позовною заявою ( в останній редакції)) позивач просить: визнати реконструйований житловий будинок та господарські будівлі, які знаходяться на земельній ділянці площею 0,1624 га, кадастровий номер земельної ділянки: :07:001:0012 за адресою: АДРЕСА_1 , об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2 ).

Визнати за ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2 ) права власності на Ѕ частину житлового будинку та господарських будівель, які знаходяться на земельній ділянці площею 0,1624 га, кадастровий номер земельної ділянки: :07:001:0012 за адресою: АДРЕСА_1 , залишивши Ѕ його частину у власності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ).

Визнати недійсним договір Дарування житлового будинку серії НВО № 002073 укладений між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_3 ), посвідчений Приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, Державний реєстратор прав на нерухоме майно Кір`як Катериною Анатоліївною, зареєстрованим в реєстрі під № 64 та скасувати державну реєстрацію, індексний номер 33449601, номер запису про право власності 18589216.

У порядку поділу сумісно набутого майна подружжя, виділити у власність та передати ОСОБА_2 наступне майно: поличка в ванні - 500,00 грн., холодильник фірми « Sndezit» 2-х камерний - вартістю 3300,00 грн., газова плита - вартістю 800,00 грн., кухонний м`який куток 1800,00 грн., стінка у зал, під назвою «Фараон» - вартістю 2800,00 грн., диван та 2 м`яких крісла, світло кофейний колір - вартістю 2600,00 грн., тумба під ТV колір чорний із скляними дверима, вартістю 300,00 грн., м`який куток, колір червоний у літню кухню, 2 стільця та стіл, дерев`яні, коричневий колір - вартістю 2800,00 грн., електричний фен - вартістю 500,00 грн., електрична піч - вартістю 600,00 грн., електричний генератор - вартістю 3500,00 грн., телевізор плазма фірми « Filips» - вартістю 5500,00 грн., на суму 25000,00 грн.

Залишивши у власності ОСОБА_1 наступне майно: ванна з чавунна - вартістю 500,00 грн., рушникова сушарка на стіну - вартістю 100,00 грн., крани у душову - вартістю 150,00 грн., умивальник з тумбою - вартістю 900,00 грн., кухонний меблевий куток -вартістю 2777,00 грн., підставка кутова під телевізор - вартістю 200,00 грн., телевізор, діагоналлю 15 - вартістю 1400,00 грн., витяжка кухонна - вартістю 400,00 грн., спальний гарнітур: ліжко розміром 2x2, комод-дзеркало, 2 тумбочки, шифоньєр 3-х двері - вартістю 9000,00 грн., пилосос, колір синій - вартістю 500,00 грн., газова піч у літню кухню - вартістю 100,00 грн., дертемолка - вартістю 523,00 грн., 2 водяних насоси - вартістю 1000,00 грн., електрична дриль - вартістю 600,00 грн., бензинова косарка - вартістю 2100,00 грн., медогонка електрична - вартістю 700,00 грн., бідони алюмінієві 15 штук - вартістю 2000,00 грн., драбина металева - вартістю 400,00 грн., мікрохвильова піч - вартістю 1100,00 гри., болгарка фірми - вартістю 400,00 гри., на суму 24850,00 грн.

Зобов`язати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) повернути ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2 ) речі, які є особистою приватною власністю, а саме: деревяний куток, колір коричневий; торшер та дві настільні лампи; килими 4 шт., розміром 2x1,5 м. червоного кольору - 2 шт. та 2x3 м. коричневий з білим колір та 1.8x3 коричневий колір; куточок кухонний, який складається з: м`якого куточку, столу та 2 стільців, дві кухонних шафи настінних, 2 тумбочки напольних, полиця 1 штука, коричневого кольору; тумба-стіл білого кольору; сейф металевий сірого кольору, однодвірний, пральна машина.

Визнати спільним майном подружжя автомобіль марки ДЕУ ЛАНОС, моделі DAEWOO LANOS, 2004 р.в., VIN НОМЕР_4 , сріблястого кольору, тип ТЗ легковий - седан - В, об`єм двигуна 1500 см. куб, реєстраційний номер НОМЕР_5 та мопед моделі DELTA HORSE, шасі № НОМЕР_6 , червоного кольору, двигун № НОМЕР_7 , вміст двигуна 49,9 куб.см., зазначене ім`я власника у талоні, ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2 ) Ѕ частину вартості автомобілю марки ДЕУ ЛАНОС, моделі DAEWOO LANOS, 2004 р.в., VIN НОМЕР_4 , сріблястого кольору, тип ТЗ легковий - седан - В, об`єм двигуна 1500 см. куб, реєстраційний номер НОМЕР_5 , у розмірі 40785,50 грн. (сорок тисяч сімсот вісімдесят п`ять грн. 50 коп.), залишивши право власності на нього за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ).

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2 ) 1/2 частину вартості мопеду 2017 р.в., моделі DELTA HORSE , шасі № НОМЕР_6 , червоного кольору, двигун № НОМЕР_7 , вміст двигуна 49,9 куб.см., зазначене ім`я власника у талоні, ОСОБА_1 , у розмірі 5270,50 грн. залишивши його у власності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ).

Стягнути з відповідача , понесені нею судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: восени 1999 року ОСОБА_6 познайомилася з ОСОБА_1 та на протязі 1 року вони зустрічалися. В осені 2000 року, поспілкувавшись між собою, було прийнято рішення жити разом однією сім`єю.

07.12.2001 року будинок АДРЕСА_1 , був оформлений на ім`я ОСОБА_1 на підставі Договору дарування жилого будинку серії АЕЕ № 978086, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Зезуль Л.Я.

Укладання саме Договору дарування, а не Договору купівлі-продажу, було обґрунтовано сплатою податків у меншому розмірі, тому і був оформлений Договір дарування а не Договір купівлі-продажу.

Не дивлячись на укладання Договору дарування продавцю було сплачено 7000,00 грн., що на той час було приблизно 1300,00 дол. США.

Десь у травні 2002 року позивач та відповідач-1 оселилися у зазначеному будинку, почали в ньому спільно проживати та вести сумісне господарство.

15.10.2002 року, ОСОБА_7 продала за Договором купівлі-продажу належний їй будинок з відповідними господарськими та побутовими спорудами та будівлями в АДРЕСА_2 , на присадибній земельній ділянці розміром 5114 кв.м.

Зазначений будинок, належав їй на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Малоолександрівською сільською Радою 17.04.1979 року, зареєстрованого у БТІ Верхньодніпровська «Конкурент» за реєстрованим № 48, в реєстровій книзі під № 3. Продаж було здійснено за 7000,00 грн., що дорівнювало приблизно 1300,00 дол. США за офіційним курсом НБУ 5,3295 грн. на 05.10.2002 року, що підтверджується роздруковкою з інтернет ресурсу, яка раніше була додана до матеріалів справи.

19.04.2003 року був укладений шлюб між позивачем та відповідачем-1, який розірваний 30.10.2019 року на підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, рішення набрало законної сили 07.12.2019 року.

З 21.08.2003 року по теперішній час ОСОБА_6 зареєстрована у будинку, що підтверджується наданою до матеріалів справи копією паспорту. Зазначений будинок є її єдиним житлом. Тобто, більш як 17 років вона проживала у будинку.

За час сумісного проживання з відповідачем ОСОБА_1 будинок АДРЕСА_1 істотно збільшився у вартості майна як об`єкта, так як змінилися його якісні характеристики, не беручи до уваги тенденцій загального подорожчання конкретного майна, що підтверджено наданими до матеріалів справи фото будинку на час подачі початкового позову та листом № 90 від 10.07.2020 року складеним КП «Верхньодніпровського бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної Ради про технічний стан будинку станом на 2001 рік та на березень 2020 року.

Так, будинок був реконструйований, перебудований, збільшений у площі, у будинку з`явилися комунікації, газифікація, вбиральня, ванна кімната, опалення, поліпшена прилегла територія та збудовані господарські будівлі, у зв`язку з чим, в розумінні ст. 62 СК України зазначений будинок є спільно сумісним майном подружжя, але не дивлячись на це, з травня 2019 року ОСОБА_1 не пустив позивачку до дому, змінив замки на дверях та не пускає її у будинок, чим чинить перешкоди в користуванні будинком.

Усі особисті речі позивача та речі, які є сумісно набутим майном подружжя - знаходяться і досі у будинку в користуванні відповідача ОСОБА_1 .

В 2019 році з позовної заяви відповідача про визнання її втратившою право користування житловим приміщенням, позивачка дізналася про те, що 17.01.2017 року ОСОБА_1 подарував будинок та земельну ділянку своїй донці.

Протягом 17 років вона вкладала свої кошти, труди для перебудови, добудови, реконструкції будинку, благоустрою будинку та прибудинкової території, будівництва господарських приміщень, купувала меблі, обладнання, так як вважала будинок спільним з чоловіком майном, а як з`ясувалося ОСОБА_1 відчужив майно належне і їй, яке не мав право відчужувати так як воно вже набуло статус, спільної сумісної власності подружжя.

З Договору дарування від 17.01.2017 року вбачається, що подарований будинок складається з опису нерухомого майна, згідно відомостям, які викладені у Договорі дарування жилого будинку серії АЕЕ № 978086, посвідченого 07.12.2001 року, завіреного приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Зезуль Л.Я. - що не відповідає дійсному технічному стану домоволодіння на час укладання Договору дарування.

Отже відповідачі, за домовленістю між собою, порушуючи права ОСОБА_2 на спільну сумісну власність, оманим шляхом, без проведення інвентаризації майна на час укладання Договору дарування, перереєстрували права власності з ОСОБА_1 на ім`я його доньки ОСОБА_4 не звертаючи увагу на те, що майно має зовсім інший вигляд, технічні характеристики, у порівнянні з 2001 роком.

Так, житловий будинок з відповідними господарчими та побутовими спорудами та будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 , станом на 04.12.2001 року, час проведення інвентаризації та складання технічного паспорту на будинок, складався з наступного:

Жилого будинку А-1, одноповерховий, шлакоблоковий з дахом шифер, загальною жилою площею 24,8 кв.м., загальною площею 47,4 кв.м.;

- сіни а-1 шлакоблокові;

- літня кухня Б-1 саманна, обкладена цеглою;

- сарай Б/1/ саманний, обкладений цеглою;

- вбиральня В дерев`яна;

- огорожа № 1;

- мощення І;

- огорожа № 2;

- колодязь К;

- хвіртка № 4;

- ворота №5.

Приміщення будинку А-1 складалися з: коридору - 1 площею 7,5 кв.м.; кухні - 2 площею 15,1 кв.м.; житлової кімнати - 3 площею 7,9 кв.м.; житлової кімнати - 4 площею 16,9 кв.м.; коридору -1 площею 2,2 кв.м.; кухня - II площею 5,3 кв.м.; кладової - III площею 3,3 кв.м.

У будинку відсутній водопровід, каналізація, газифікація.

Електрика є у жилому будинку А-1, сіни а-1, літня кухня Б-1, сарай Б/1/.

На час проведення у березні 2020 року технічної інвентаризації спірного домоволодіння виявлено наступний склад будівель та споруд, що зазначено у наданому листі № 90 від 10.07.2020 р., який надається до матеріалів справи:

Житловий будинок літ. А-1, загальною площею 49,1 кв.м. в т.ч житлова площа 41,6 кв.м. (самовільне переобладнання нежитлової площі в житлову, чим збільшена житлова площа на 16,8 кв.м., опалення водяне.

Сіни а-1 (плита газова вказана, але доступу до сіней не було) Прибудова літ. А'-І (самовільно збудована 2006 р.) (опалення водяне, котел, газопровід) Гараж літ. Г-1 рік побудови 2006 року самовільно збудовано

Кладова літ. Г'-І рік побудови 2006 року - самовільно збудовано

Сарай літ. Д-1 рік побудови 2012 року самовільно збудовано

Господарча будівля літ. Е-1 рік побудови 2012 року самовільно збудовано

Ганок літ. е-1 рік побудови 2012 року

Погріб літ. п/д рік побудови 2012 року

Вбиральня літ. Ж-1 рік побудови 2013 року

Літній душ літ. 3-1 рік побудови 2013 року

Навіс літ. О-1 рік побудови 2013 року

Колодязь к з бетонними кріпленнями Зп/м рік побудови 1968 року

Огорожа № 11 рік побудови 2012 року

Мощення II рік побудови 2016 року тротуарна плитка

Мощення III рік побудови 2016 року бетонне

Паркан № 6 рік побудови 2012 року бетонний

Хвіртка № 7 рік побудови 2012 року металева

Ворота № 8 рік побудови 2012 року металеві

Огорожа № 9 рік побудови 2006 року металева сітка

Хвіртка № 10 рік побудови 2012 року металева

Хвіртка № 12 рік побудови 2012 року металева

Тобто, збільшення розміру будинку відбулося у зв`язку з тим, що була знесена перегородка між кухнею - 2 площею 15,1 кв.м. та житловою кімнатою - 3 площею 7,9 кв.м., тобто житлова кімната на тепер стала площею 23 кв.м.

Зовнішня стіна з боку коридору - І площею 2,2 кв.м., кухні - II площею 5,3 кв.м., кладової - III площею 3,3 кв.м., була залишена.

До стіни розміром 2,03 метра, добудовано стіну 2 метри та зведена стіна до краю будинку довжиною 8,04 метрів, тобто добудова здійснена розміром 16,8 кв.м.

З зовнішнього боку, стіни будинку були утеплені та після цього облаштовані «сайдингом», на даху замінений шифер, підлога після вивезення старої, була залита бетоном.

Розмір будинку збільшився на 16,8 кв.м.

Також, у будинку та прилеглій до нього території, були здійснені наступні будівельні роботи:

1) зведений паркан навколо двору довжиною 40 метрів, який був замінений з металевого на бетонний, встановлені металеві ворота та хвіртка замість металевої сітки, збудований паркан з шиферу довжиною 20 метрів та встановлена сітка «Рабиця» 12 метрів з боку городу.

Територія двору навколо будинку, укладена тротуарною плиткою загальною площею - 135 м.кв.

Територія навколо будинку, підвалу, гаражу, сараю, туалету, літнього душу, господарського двору - повністю забетонована, загальною площею - 52 м.кв.

2) в будинку були здійснені наступні будівельні переобладнання та облаштування:

- з колодязю літ. К у будинок проведено водопостачання, яке подається у будинок через глибинний насос;

- будинок було газифіковано, по будинку розведено труби, батареї опалення, з встановленням газового котлу;

- біля будинку, у дворі було облаштовано яма для зливу каналізаційних стоків та водопроводу;

- у коридорі літ. 1 площею 7,5 кв.м., підлога застелена лінолеумом, стіни облаштовані пластиком, встановлені металеві двері, замінена електропроводка;

- обладнаний санвузол у новому приміщені, встановлений унітаз, бойлер, дерев`яні двері, стіни пластик, електропроводка, водяна станція, підлога застелена лінолеумом;

встановлені металічні вхідні двері;

- у коридорі літ. І площею 2,2 кв.м., встановлені пластикові двері, обшиті всередині, стеля разом з стінами обшиті пластиком, підлога застелена лінолеумом;

- облаштована ванна кімната замість приміщення кладової літ. III, встановлені скляні двері, підлога та стіни викладені кахлем;

- облаштована кухня у приміщені літ. II, замінені двері на двері дерев`яні «гармошка», встановлено велике пластикове вікно, підлога застелена лінолеумом;

- коридор літ. І, встановлені нові двері, підлога застелена лінолеумом;

- зала, яка була об`єднана з приміщенням літ. 2,3, встановлені дерев`яні двері, підлога застелена лінолеумом, встановлені 2 пластикові вікна; натяжна стеля з утепленням піно пластичним матеріалом, під нею, на стіни поклеєні шпалери;

- спальня, яка стала замість літ. 4, встановлені 2 дерев`яні двері, 2 пластикових вікна; підлога застелена лінолеумом, натяжна стеля з утепленням піно пластичним матеріалом, під нею;

- кухня літня облаштована після добудови до будинку, встановлені металеві двері, встановлено 2 пластикових вікна, встановлений новий котел опалення та встановлені нові батареї, стіни поштукатурені та викрашені водоемульсійною фарбою, підлога утеплена та викладений кахель.

3) на території домоволодіння, замість старої літньої кухні літ. Б-1 та сараю літ. Б /1/, був збудований новий гараж-сарай із шлакоблоку, встановлені металеві двері та великі металеві ворота, встановлене вікно, на дах укладений шифер.

4) у приміщені туалету літ. «В», який знаходиться на території двору - були проведені внутрішні будівельні роботи, а саме: стіни облаштовані пластиковими панелями, підлога обкладена кахлем, встановлені дерев`яні двері, проведено електрика.

Відповідно до технічного паспорту складеного станом на 13.03.2020 року у період часу з 2006 року по 2016 рік, тобто за у період сумісного подружнього проживання, домоволодіння АДРЕСА_1 - істотно змінилося у своїй якості та збільшилося у розмірі.

З метою підтвердження викладеного, в матеріалах справи є копії квитанцій про закупівлю будівельних матеріалів, виконання робіт, які є у невеликої кількості.

Так за квитанціями, які є в наявності, сума витрат склала:

8640,00 грн. - видаткова накладна № 1026 від 05.04.2008 р.;

- 10800,00 грн. - видаткова накладна № 45 від 14.05.2010 р.;

- 3600,00 грн. - видаткова накладна № 88 від 21.06.2013 р.;

- 2000,00 грн. - накладна № 2016 від 20.06.2016 р.;

13897,00 грн. - накладна б/н від 25.06.2016 р.;

- 25509,74 грн. - видаткова накладна № 14 від 05.07.2016 р.; 16392,00 грн. - видаткова накладна № 44 від 16.08.2016 р.;

- 33500,00 грн. - видаткова накладна № 28/08 від 28.08.2016 р.;

- 31932,24 грн. - довідка про вартість виконаних будівельних робіт за серпень 2016 р.;

- 342,90 грн. - фіскальний чек від 03.07.2018 р.;

- 666,20 грн. - фіскальний чек від 03.07.2018 р.;

- 75,00 грн. - товарний чек від 04.07.2018 р.;

- 2815,00 грн. - накладна від 04.07.2018 р.;

- 200,00 грн. - товарний чек від 05.07.2018 р.;

116,00 грн. - накладна від 05.07.2018 р.

Разом 150486,08 грн. (сто п`ятдесят тисяч чотириста вісімдесят шість грн.08 копійок).

ОСОБА_1 відчужив спільне сумісне майно подружжя, без будь якої згоди, а тому укладений ним Договір дарування від 17.01.2017 року на ім`я ОСОБА_4 є незаконним, тому повинен бути визнаний не дійсним.

Тобто, він подарував будинок без проведення інвентаризації, на час нотаріального посвідчення Договору дарування, тобто дійсного опису домоволодіння.

Так, договір про відчуження нерухомого майна подружжя, що належить їм на праві спільної сумісної власності, посвідчується нотаріусом за наявності письмової згоди другого з подружжя (ч. З ст. 65 Сімейного кодексу України).

Зазначені норми закону не були витримані в момент укладання 17.01.2017 року Договору дарування житлового будинку між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , тому він повинен бути визнаний недійсним із скасуванням державної реєстрації та повернення прав власності ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що реконструкція, перебудова, добудова, обладнання будинку комунікаціями відбулося у період шлюбу, вважає що можливо визнати за ОСОБА_5 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 .

Спірний будинок, хоча і був особистою власністю відповідача ОСОБА_1 в розумінні ст. 57 СК України, але за час шлюбу істотно збільшилися, істотно покращилися його якісні характеристики, тому за можливо застосувати ст. 62 СК України. Фактично від будинку, який був у 2001 році, залишилися тільки чотири стіни.

Отже, підводячи підсумки: за час шлюбу, будинок збільшився на 16,8 м.кв., у будинку з`явилося водопостачання, опалення, яма для зливу водних та каналізаційних змивів, він газифікований, облаштовані усі приміщення для користування, облаштований туалет та ванна кімната, облагороджена уся прилегла територія, збудовані господарські будівлі, у кожному приміщені зроблений капітальний ремонт, тому його вартість істотно збільшена, незалежно від тенденцій загального подорожчання, і є усі законні підстави для визнання його спільним сумісним майном подружжя.

Також, за час сумісного проживання були придбані меблі, прилади

та інше майно, яке підлягає поділу, а саме:

- ванна з чавунна - вартістю 500,00 грн.

- рушникова сушарка на стіну - вартістю 100,00 грн.

- крани у душову - вартістю 150,00 грн.

- умивальник з тумбою - вартістю 900,00 грн.

- поличка в ванні - 500,00 грн.

- холодильник фірми «Sndezit » 2-х камерний - вартістю 3300,00 грн.

- кухонний меблевий куток - вартістю 2777,00 грн.

- газова плита - вартістю 800,00 грн.

- підставка кутова під телевізор - вартістю 200,00 грн.

- телевізор, діагоналлю 15 - вартістю 1400,00 грн.

- телевізор плазма фірми «Ріlірs» - вартістю 5500,00 грн.

- витяжка кухонна - вартістю 400,00 грн.

- кухонний м`який куток 1800,00 грн.

- спальний гарнітур: ліжко розміром 2x2, комод-дзеркало, 2 тумбочки, Шифоньєр 3-х двері - вартістю 9000,00 грн.

- Стінка у зал, під назвою «Фараон» - вартістю 2800,00 грн.

- Диван та 2 м`яких крісла, світло кофейний колір - вартістю 2600,00 грн.

- тумба під ТУ колір чорний із скляними дверями, вартістю 300,00 грн.

- пилосос, колір синій - вартістю 500,00 грн.

- газова піч у літню кухню - вартістю 100,00 грн.

- м`який куточок, колір червоний у літню кухню, 2 стільця та стіл, дерев`яні, коричневий колір - вартістю 2800,00 грн.

- дертемолка - вартістю 523,00 грн.

- 2 водяних насоси - вартістю 1000,00 грн.

- електрична дриль - вартістю 600,00 грн.

- бензинова косарка - вартістю 2100,00 грн. медогонка електрична - вартістю 700,00 грн.

- електричний фен - вартістю 500,00 грн.

- бідони алюмінієві 15 штук - вартістю 2000,00 грн.

- драбина металева - вартістю 400,00 грн.

- мікрохвильова піч - вартістю 1100,00 грн.

- електрична піч - вартістю 600,00 грн.

- електричний генератор - вартістю 3500,00 грн.

- болгарка фірми - вартістю 400,00 грн.

На суму 49850,00 грн

Набуте у період шлюбу майно, просить поділити наступним чином:

Залишити у власності та користуванні ОСОБА_1 наступне майно:

- ванна з чавунна - вартістю 500,00 грн.

- рушникова сушарка на стіну - вартістю 100,00 грн.

- крани у душову - вартістю 150,00 грн.

- умивальник з тумбою - вартістю 900,00 грн.

- кухонний меблевий куток - вартістю 2777,00 грн.

- підставка кутова під телевізор - вартістю 200,00 грн.

- телевізор, діагоналлю 15 - вартістю 1400,00 грн.

- витяжка кухонна - вартістю 400,00 грн.

- спальний гарнітур: ліжко розміром 2x2, комод-дзеркало, 2 тумбочки, Шифоньєр 3-х двері - вартістю 9000,00 грн.

- пилосос, колір синій - вартістю 500,00 грн.

- газова піч у літню кухню - вартістю 100,00 грн.

- дертемолка - вартістю 523,00 грн.

- 2 водяних насоси - вартістю 1000,00 грн.

- електрична дриль - вартістю 600,00 грн.

- бензинова косарка - вартістю 2100,00 грн.

- медогонка електрична - вартістю 700,00 грн.

- бідони алюмінієві 15 штук - вартістю 2000,00 грн.

- драбина металева - вартістю 400,00 грн.

- мікрохвильова піч - вартістю 1100,00 грн.

- болгарка фірми - вартістю 400,00 грн.

Разом: 24850,00 грн.

Виділити та передати у власність та користування ОСОБА_2 наступне майно:

- поличка в ванні - 500,00 грн.

- холодильник фірми «Sndezit» 2-х камерний - вартістю 3300,00 грн.

- газова плита - вартістю 800,00 грн.

- кухонний м`який куток 1800,00 грн.

- Стінка у зал, під назвою «Фараон» - вартістю 2800,00 грн.

- Диван та 2 м`яких крісла, світло кофейний колір - вартістю 2600,00 грн.

- тумба під ТУ колір чорний із скляними дверями, вартістю 300,00 грн.

- м`який куточок, колір червоний у літню кухню, 2 стільця та стіл, дерев`яні, коричневий колір - вартістю 2800,00 грн.

- електричний фен - вартістю 500,00 грн.

- електрична піч - вартістю 600,00 грн.

- електричний генератор - вартістю 3500,00 грн.

- телевізор плазма фірми «Ріlірs» - вартістю 5500,00 грн.

Разом: 25000,00 грн.

Також, за час їх сумісного проживання, була придбана техніка, а саме:

- автомобіль марки ДЕУ ЛАНОС, моделі DAEWOO LANOS, 2004 р.в., VIN НОМЕР_4 , сріблястого кольору, тип ТЗ легковий - седан - В, об`єм двигуна 1500 см. куб, реєстраційний номер НОМЕР_5 ;

- мопед 2017 р.в., моделі DELTA HORSE, шасі № НОМЕР_6 , червоного кольору, двигун № НОМЕР_7 , вміст двигуна 49,9 куб.см., зазначене ім`я власника у талоні, ОСОБА_1 .

На час розгляду справи автомобіль марки ДЕУ ЛАНОС коштує 81517,00 відповідно до Висновку про ринкову вартість автомобілю від 03.08.2020 р.

Мопед коштує 10541,00 грн.

Разом: 92058,00 грн.

У зв`язку з тим, що автомобілем марки ДЕУ ЛАНОС, DAEWOO LANOS, 2004 р.в., VIN НОМЕР_4 , сріблястого кольору, тип ТЗ легковий седан - В, об`єм двигуна 1500 см. куб, реєстраційний номер НОМЕР_5 та мопедом 2017 р.в., моделі DELTA HORSE , шасі № НОМЕР_6 , червоного кольору, двигун № НОМЕР_7 , вміст двигуна 49,9 куб.см., зазначене ім`я власника у талоні, ОСОБА_1 , користується відповідач ОСОБА_1 , у повному обсязі і технічний паспорт на автомобіль оформлений на його ім`я, талон на мопед теж виписаний на його ім`я, тобто ОСОБА_6 не має реальної можливості користуватися спільним майном, тому є усі підстави для стягнення з ОСОБА_1 на її користь, компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля та мопеда.

Особистим майном ОСОБА_2 , яке було придбано до шлюбу та подарованим їй на різні свята, але залишилися у будинку, які добровільно не повертає відповідач ОСОБА_1 , є наступні речі:

- Деревяний куток, колір коричневий, подарований їй на день народження від співробітників ФГ «Агрофірма Чумак» де вона працювала на посаді начальника цеху твариництва у 2011;

- Торшер та дві настільні лампи, подарований їй на день народження від співробітників ФГ «Агрофірма Чумак» де вона працювала на посаді начальника цеху твариництва у 2010;

- Килими 4 шт., придбані до шлюбу, розміром 2x1,5 м. червоного кольору - 2 шт. та 2x3 м. коричневий з білим колір та 1.8x3 коричневий колір;

- Куточок кухонний, який складається з: м`якого куточку, столу та 2 стільця, дві кухонних шафи настінних, 2 тумбочки напольних, полиця 1 штука, коричневого кольору - дарунок подарований їй на день народження донькою ОСОБА_8 у 2015 р.;

- Тумба-стіл, білого кольору, придбані нею до шлюбу.

- Сейф металевий, сірого кольору, однодвірний, придбані нею до шлюбу.

- пральна машина - подарована відповідачем на день народження у 2011 році.

Враховуючи те, що перелічені речі є її особистим майном в розумінні ст. 57 СК України, а відповідач ОСОБА_1 добровільно не віддає їх, з`явилася необхідність у вирішенні зазначеного питання у примусовому порядку. Зазначені вище обставини і стали підставою звернення до суду

В судовому засіданні позивач і представник позивача позовні вимоги підтримали за доводами, викладеними в позовній заяві. При цьому позивач пояснила, що після знайомства з відповідачем в 1999 році до 2000 року вони проживали разом в її будинку. В 2001 році вони купили старий будинок в с . Адалимівка. Даний будинок вони добудували, перебудували, зробили ванну кімнату, туалет, оскільки до переобладнання в даному будинку неможливо було проживати. Також вони зруйнували стару кухню і сарай та побудували спільний сарай-гараж. Вони багато добудували в домоволодінні. Вона зверталась до голови Верхівцевської міської ради щодо отримання дозволів на будівництво, але їй було повідомлено, щоб вона будувала, а потім це питання буде вирішене. Вони багато вклали в будівництво, вона коштами, а відповідач в основному силою. Коли вони купували будинок, відповідач уклав договір дарування на себе, але вона не думала, що дана обставина матиме такі наслідки. В останні роки вони почали сваритись. Відповідач не пускав її до будинку, а згодом вона дізналась, що відповідач взагалі подарував будинок своїй донці.

В 2004 році вони вирішили купити автомобіль. У неї були корови, вона їх продала, вони ще доклали кошти та купили автомобіль, який оформили на відповідача, так як він чоловік. У 2006 році відповідач травмувався і не працював. Потім деякий час працював за її проханням, але так безвідповідально ставився до роботи, що через деякий час був звільнений. Відповідач на роботу їздив на придбаному ними автомобілі та користувався ним сам. На даний час автомобіль з явними слідами зносу на відміну від того, що вони купували, так як автомобіль купувався новий, з автосалону.

Після переобладнання будинку вони його вмеблювали новими меблями та купили побутову техніку. Також за час спільного проживання вони купили мопед. Всім вищевказаним майном користується відповідач, а вона нічого не має. Хоч саме вона працювала і з її боку були вкладені кошти як в реконструкцію будинку, так і на придбання меблів, побутової техніки, автомобіля, мопеду.

Представник позивача також пояснила, що при укладенні договору дарування будинку не було враховано, що дарується зовсім інший будинок, ніж той, який був придбаний відповідачем за договором дарування. Оскільки подружжя ОСОБА_9 вклало в нього як грошові кошти так і свою працю і з «халупи» зробили «хороми». Мопед та автомобіль були придбані в період шлюбу сторін тому підлягають розподілу. Крім того сторони придбали багато іншого рухомого майна, серед якого є і особисте майно її довірительки.

Відповідач ОСОБА_1 ,. та його представник позовні вимоги визнали частково, не заперечували проти виділення позивачці меблів побутової техніки, які вона просить виділити їй у власність, окрім пральної машини. Також не заперечують проти компенсації Ѕ частини вартості автомобіля, але за їх оцінкою. В іншій частині проти задоволення позовних вимог заперечували, при цьому відповідач пояснив, що мопед йому подарували діти на 65-річчя і він є його особистою власністю. Позивачка не була присутня на святкуванні його ювілею і тому не знає що там відбувалось. Автомобіль був придбаний за його гроші , Крім того на його покупку оформлявся кредит. Позивачка зароблені гроші віддавала донці, а проживали вони його кошти. Коли він придбав будинок, у них відносин ще не було. Крім того на час придбання будинку позивачка ще було одружена з першим чоловіком. Тому і був оформлений договір дарування. Оскільки він на той час жив сам та був холостим. Свій будинок позивачка продала, а виручені за нього кошти віддала своїй донці. Свої корови позивачка також віддала на ферму до свого племінника і вони разом починали бізнес. Тому з прибутків позивачки нічого не йшло на переобладнання будинку. Так як донька позивачки вчилась, проживала на квартирі і всі отримувані позивачкою грошові кошти йшли на навчання доньки. ОСОБА_10 в будинку він вставляв особисто і вони міняли вікна поступово, а не всі заразом, а відповідачка надала квитанції на вікна та придбання інших матеріалів датованих одним періодом. І ці квитанції їй виписала її донька, яка має магазин з будівельних матеріалів. Ворота до будинку були поставлені в 2004 році, а позивачка надає накладну за 2008 рік. Ремонти в будинку він робив особисто. Гаражні ворота також зварив він сам. Він працював, отримував прибутки, крім того займався бджолярством та мав додатковий прибуток від цього. Позивачка знайшла собі іншого чоловіка та проживає з ним однією сім`єю. Разом з цим чоловіком позивачка вивезла з будинку свої особисті речі, забрала документи на будинок і він змушений був поновлювати технічну документацію на будинок. За час, коли позивачка разом з ним не проживає він самостійно оплачував комунальні платежі та ніс всі витрати по утриманню будинку.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що оцінка автомобіля проведена її довірителем є більш об`єктивною, оскільки при її проведенні оглядався автомобіль, тому вони згодні компенсувати позивачці половину від 54 000.00 грн. мопед є особистим майном її довірителя, оскільки був подарований йому.

Щодо поділу будинку та визнання недійсним договору дарування дані позовні вимоги ними не визнаються. Оскільки даний будинок був придбаний, коли позивачка перебувала в іншому зареєстрованому шлюбі. Особисте право власності її довірителя на даний будинок позивачкою не оспорювалось. Більша частина наданих позивачкою накладних на придбання будівельних матеріалів є неналежними доказами. А накладна на ворота видана коли підприємство, що видало накладну, ще не існувало. Всі проведені сторонами перебудови є самочинними, чи дійсно зазначені перебудови є значними може бути підтверджено лише висновком експерта в даній галузі, а клопотань щодо проведення експертизи не заявлялось. Договір дарування є дійсним оскільки укладений між близькими родичами: батько - донька. І відчужувач мав право на дарування належного йому майна.

Відповідач ОСОБА_4 ,. в судове засідання не з`явилась, про дату час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Згідно відзиву на позовну заяву проти задоволення позовних вимог заперечувала, виходячи з того що з 17.01.2017 року вона набула право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі договору дарування зазначеного будинку та присадибної земельної ділянки їй її батьком ОСОБА_1 . Позивачка зазначає, що вона з батьком обманним шляхом уклали зазначений договір без її згоди, оскільки вважає, що зазначений будинок належить на праві спільної сумісної власності подружжя за рахунок збільшення його вартості в період перебування в зареєстрованому шлюбі з її батьком, ОСОБА_1 . При цьому позивачка зазначає, що гроші на поліпшення будинку були надані нею від продажу належного їй будинку, 15.10.2002 року. Але продаж зазначеного будинку позивачка здійснила ще до реєстрації шлюбу з її батьком, який було зареєстровано 19.04.2003 року, тому не вкладала ніяких коштів від його продажу. Її батько придбав спірний будинок 07.12.2001 року в той час, коли позивачка перебувала в іншому зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11 , який було розірвано 10.05.2002 року. Таким чином позивачка не наводить ніяких підстав за яких суд може визнати договір дарування недійсним. На підставі чого просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, державний реєстратор прав на нерухоме майно Кір`як К.О., в судове засідання не з`явився. про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Як встановлено в судовому засіданні сторони, ОСОБА_6 , і ОСОБА_1 , перебували в зареєстрованому шлюбі з 19 квітня 2003 року, який сторони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Баглійського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 76, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2019 року шлюб між сторонами розірваний, що підтверджується копією рішення суду.

Також судом встановлено, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 07.12.2001 року ОСОБА_1 , набув у власність житловий будинок з відповідними господарськими та побутовими спорудами та будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 на присадибній земельній ділянці розміром 3273 кв.м., загальною площею 24.8 кв.м. договір посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Зезуль Л.Я та зареєстрований в реєстрі за № 2333, що підтверджується копією договору.

Позивачка в позовній заяві посилається, що з відповідачем, ОСОБА_1 , вона почала жити однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1999 року. Зазначений вище будинок був не подарований ОСОБА_1 , а куплений за кошти, які вона виручила від продажу належного їй будинку. Та в подальшому вона спільно із ОСОБА_1 , провели добудову та реконструкцію зазначеного будинку, добудували господарські споруди та поліпшили будинок, в результаті чого будинок істотно збільшився як в ціні так і за розмірами, тому має бути визнаним спільною сумісною власністю ОСОБА_6 , і ОСОБА_1 .

Допитані в судовому засіданні свідки надали наступні пояснення.

Свідок ОСОБА_12 , в судовому засіданні пояснила, що з 2005 року в будинку ОСОБА_6 , і ОСОБА_1 , здійснювались будівельні роботи. Вона приймала безпосередню участь в ремонтних роботах. На всі важкі роботи наймались люди. Фінансово роботи оплачувала ОСОБА_6 . Подружжя ОСОБА_9 тримали господарство. Ремонтні роботи робили спільно. Ремонтні роботи тривали приблизно до 2017 року. В будинку мінялись поли, труби, клеїлись шпалери, встановлювались радіатори, ремонтувалась стеля. Були замінені вікна і двері. Будинок фактично збільшився вдвоє. Також подружжям ОСОБА_9 були куплені нові меблі. Також ними був куплений автомобіль на кошти, виручені від господарства, також їй відомо, що на купівлю автомобіля ще позичались кошти. Мопед ОСОБА_1 , купив в м. Харків. Їй також відомо , що ОСОБА_6 ,, отримувала подарунки на ювілеї: пральну машинку, торшер, газову плитку, телевізор, кухню.

Свідок ОСОБА_13 ,. в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_6 , працювала в їхньому господарстві з 2005 року. До того працювала в с. Дубове, мала господарство. Коли до ОСОБА_6 , прийшов ОСОБА_1 , він нічого не мав. Потім ОСОБА_6 ,. знайшла будинок. Віддала до них тварин, вони виділили їй кошти на придбання будинку. Він особисто їздив з ОСОБА_1 , до нотаріуса для укладення договору купівлі-продажу будинку. Оформили договір дарування, так як ця угода коштувала дешевше, а сторони лишніх коштів не мали. Ним надавалась фінансова допомога для проведення ремонтних робіт. Потім ОСОБА_6 , продала господарство, розрахувалась з боргами, та сторонами був збудований сарай та гараж, відремонтований дах будинку. Також сторони купили автомобіль і займали кошти в його господарстві на його придбання. Автомобіль був оформлений на ОСОБА_1 , і тепер він не допускає ОСОБА_6 , до цього автомобіля.

Свідок ОСОБА_14 , в судовому засіданні пояснив, що сім`ю ОСОБА_9 він знає з 2000 року, а ОСОБА_6 , з 1995 року. з початку її роботи в господарстві «Чумак». В 2003 році він приймав участь в ремонтних роботах, був зруйнований сарай. З 2006 року в будинку все поміняне, підлога, дах, побудовані гараж,сарай. Після проведених будівельних робіт будинок змінив, так раніше це була глиняна хатка, а зараз це будинок, який збільшений за площею. Раніше не було гаражу, сараю. В будинку замінено вікна, двері, дах, поставлений новий паркан, доріжки викладені плиткою. З 2016 року між подружжям ОСОБА_9 розпочались непорозуміння. ОСОБА_1 , виключав опалення. Не пускав ОСОБА_6 , до будинку. Потім їх життя дещо налагодилось, але згодом знову продовжились непорозуміння. Також йому відомо, що подружжя ОСОБА_9 купили автомобіль ДЕО ЛАНОС, на придбання якого позичали кошти в ОСОБА_13 , він також чув, що вони купили мопед.

Свідок ОСОБА_15 , в судовому засіданні пояснила, що вона знає сім`ю ОСОБА_9 коли вони почали жити в с. Адалимівка. Жили в старій хаті. Хату вона знає там раніше проживала бабуся. В хаті було три кімнати, був сарай, паркан був зроблений із сітки. яку ставив ще колгосп. В даний будинок сім`я ОСОБА_9 вселилась приблизно в 2000-2001 році. Потім почали ремонтувати будинок, з`явилось то одне пластикове вікно, то інше. Поміняли паркан. З середини будинку все вигорнули та переробили заново. Облаштували ванну кімнату, туалет, зробили нову кухню. Сім`я жила нормально, ОСОБА_6 , шустра жінка, старанна. Подружжя жило дружно, спільно дбали та працювали, спільно святкували. Сім`я облаштувала подвір`я, виклавши його плиткою, ОСОБА_6 , насадила квітники. За час спільного проживання ними був придбаний автомобіль. ОСОБА_6 , говорила їй, що за автомобіль ще не виплачений кредит, тому вона їздила акуратно. Також у подружжя був мопед.

Свідок ОСОБА_16 , в судовому засіданні пояснив, що він працював в колгоспі Фрунзе заступником голови. Знав ОСОБА_1 , з яким раніше спільно працював. ОСОБА_1 , мав квартиру в м. Кам`янське. При зустрічі ОСОБА_1 , говорив, що бажає переїхати в с. Адалимове. Він порекомендував йому будинок, який ОСОБА_1 , був придбаний. Грошові кошти за будинок ОСОБА_1 , вносив до того, як почав жити із ОСОБА_6 . В 2006 році ОСОБА_1 , продав в місті квартиру та добудував будинок. в 2016 році донька ОСОБА_1 , з братом подарували останьому кошти на придбання мопеду. Наступного дня ОСОБА_1 , купив мопед. Також ОСОБА_1 , просив у нього запасне колесо, пояснивши що ОСОБА_6 , порізала колеса на автомобілі і він не міг поїхати на шиномонтаж. Також він бачив, що в 2019 році ОСОБА_6 , з кимось носила сумки з будинку, а ОСОБА_1 , не було вдома. ОСОБА_6 , погрузила речі в автомобіль та поїхала і більше в їх будинку не живе.

З досліджених вище доказів судом встановлено, що ОСОБА_6 , і ОСОБА_1 , зареєстрували шлюб 19 квітня 2003 року, тобто в період чинності КпШС, яким не передбачалось виникнення спільних прав та обов`язків в осіб, які проживали разом без реєстрації шлюбу щодо спільної сумісної власності.

Спірний будинок, розташований в АДРЕСА_1 був придбаний відповідачем ОСОБА_1 , 07.12.2001 року за договором дарування. Таким чином на час придбання даного будинку на виниклі правовідносини поширювалась дія ч. 1 ст. 24 КпШС УРСР згідно якої - майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них.

На правовідносини між ОСОБА_6 , і ОСОБА_1 , що виникли на час укладення шлюбу і придбання будинку не поширювались нормами Сімейного кодексу України,, який набрав чинності 01.01.2004 року, виходячи з чинності нормативних актів в часі.

Тому положення ч. 1 ст. 74 СК України, згідно якої, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними, не можуть поширюватись на правовідносини, що виникли між ОСОБА_6 , і ОСОБА_1 , на час придбання спірного житлового будинку. Дана правова норма не може поширюватись на ці правовідносини ще й з тих обставин, що на час придбання спірного будинку ОСОБА_6 , перебувала в іншому зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, згідно якого вбачається, що шлюб між ОСОБА_11 , і ОСОБА_17 , розірваний 10 травня 2002 року.

Таким чином будинок розташований за адресою: в АДРЕСА_1 , є особистою власністю ОСОБА_1 , як такий що набутий за договором дарування та до укладення шлюбу.

Безпідставним суд вважає і посилання позивача на те, що на час придбання спірного будинку були використані кошти від продажу належного їй будинку в с . Дубово, оскільки зазначений будинок був проданий 15.10.2002 року, що підтверджується копією договору купівлі-продажу, а спірний будинок був придбаний відповідачем 07.12.2001 року, тобто продаж будинку в с. Дубове здійснений пізніше ніж придбання спірного будинку.

Прохаючи визнати спірний будинок спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_9 позивачка посилається на те, що даний будинок в подальшому був добудований, реконструйований, тобто істотно збільшився.

Як вбачається з наданих доказів, судом встановлено, що дійсно, починаючи з 2005-2006 року сторони проводили ремонтні роботи у спірному будинку, здійснили прибудови, добудови, побудували нові господарські приміщення, реконструювали будинок в середині, змінили паркан, змінили вікна, двері, провели оздоблювані роботи, що підтверджується як показаннями свідків так даними технічного паспорту на будинок, складеного 13 березня 2020 року та актом обстеження домоволодіння, складеним КП «Верхньодніпровське БТІ» № 90 від 10.07.2020 року.

При цьому суд вважає безпідставними посилання кожної із сторін, що будівельні та ремонтні роботи здійснювались саме за їх власні кошти. Оскільки відповідачем не доведено, що кошти від продажу квартири та автомобіля використані саме на будівельні та ремонтні роботи. Кожною стороною надані квитанції, накладні, чеки на придбання будівельних матеріалів, що свідчить, що кожна сторона вкладала кошти на зазначені вище роботи. Крім того всі допитані свідки пояснювали, що будівельні роботи сторони проводили разом, як наймаючи спеціалістів у відповідній галузі, так і власними силами. При цьому якщо розрахунок здійснювався одним із подружжя не означає, що той із подружжя розраховувався власними коштами, оскільки сторони не довели, що в них був різний бюджет та окреме ведення господарства.

Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1,2 ст. 60 СК України - Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1. 3 ст. 61 СК України - Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя

Відповідно до п .2,3 ч.1 ст. 57 СК України, - особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто;

Відповідно до ч . 1 ст. 62 СК України - Якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

При цьому виходячи із положень ст. 57 СК України, правових позицій, викладених в Постановах Верховного суду України, передбачається, що майно, яке належить одному із подружжя на праві особистої приватної власності на підставі ст. 57 СК України автоматично усе не перетворюється у спільну сумісну власність. Спільна сумісна власність виникає лише на частку майна, яка істотно збільшилася внаслідок умов, передбачених цим законом. Частка того з подружжя, якому належало майно, збільшується на суму його вартості до поліпшення.

Сторонами не доведено істотне збільшення вартості домоволодіння. Тобто відсутні докази у матеріалах справи, що саме внаслідок проведених поліпшень та будівельних робіт вартість істотно збільшилася у порівнянні із вартістю будинку на момент дарування. Оскільки суду не надано висновку судової будівельно-технічної експертизи, який повинен був довести істотність збільшення вартості спірного домоволодіння. Позивачем та представником позивача не заявлялись клопотання щодо призначення та проведення такої експертизи. Не надано доказів на яку частку істотно збільшилось майно по зрівнянню з тим, що існувало на час придбання цього майна.

Крім того відповідно до ст. 156 ЖК Української РСР повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту.

З даних технічного паспорту від 13.03.2020 року та акту обстеження домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 № 90 від 10.07.2020 року вбачається, що більша частина реконструйованих та добудованих, переобладнаних будівель і споруд є самочинним будівництвом, а саме: житловий будинок літера А-1 загальною площею 49.1 в т.ч. житловою 41.6 кв.м., гараж літГ-1, кладова літ. Г-1, сарай Д-1, господарча будівля Е-1.

Відповідно до частини другої статті 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у пункті 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва), право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Вони мають право на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Такі ж положення містить й норма статті 368 ЦК України.

За змістом частини першої статті 61 СК України об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

З огляду на викладене,позовні вимоги позивача про визнання будинку за адресою: АДРЕСА_1 з урахуванням самочинно збудованих житлових будинків, господарських будівель і споруд об`єктами права спільної сумісної власності подружжя є безпідставними і не підлягають задоволенню. Оскільки позивачем не доведено на яку частку істотно збільшилось майно, що належить на праві особистої приватної власності відповідачу, які поліпшення і переобладнання відносяться до загальних затрат на утримання домоволодіння і більша частина проведених будівельних та реконструйованих робіт є самочинним будівництвом.

Оскільки судом ухвалюється рішення про відмову у задоволенні вимог про визнання реконструйованого будинку та господарських будівель, які знаходяться на земельній ділянці площею 0.1624 га,. кадастровий номер :07:001:0012 за адресою: АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю бувшого подружжя ОСОБА_6 ,. і ОСОБА_1 , суд приходить до в висновку і про відсутність підстав для визнання недійсним договору дарування житлового будинку, укладеного між відповідачами ОСОБА_1 , і ОСОБА_4 посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кір`як К.А., зареєстрованого реєстрі за № 64. Оскільки позивач просить визнати недійсним договір за підставами відсутності згоди ОСОБА_6 , на відчуження даного будинку як спільне сумісне майно подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 65 СК України - При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Таким чином нормами сімейного кодексу України передбачено, як підставу визнання недійсним укладеного договору при відсутності згоди другого із подружжя на його укладення. Але, як встановлено вище, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на час його придбання і укладення договору дарування залишався особистою (приватною) власністю відчужувача ОСОБА_1 , тому він мав право на укладення даного договору без згоди другого із подружжя.

Вирішуючи позовні вимоги щодо поділу та виділення у власність ОСОБА_6 , і ОСОБА_1 , іншого набутого за час спільного проживання майна, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, оскільки відповідач не заперечує проти задоволення цих вимог.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК) ( 435-15 ), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у разі, якщо подружжя не вирішили питання щодо придбання частки неподільної речі одним з них, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

В свою чергу у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 зазначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Так задоволенню підлягають вимоги про повернення ОСОБА_6 , і ОСОБА_1 , перерахованих нею речей, на які ОСОБА_6 , як на свої особисті речі, як отримані в дар або придбані до шлюбу, окрім пральної машини, оскільки відповідач ОСОБА_1 , заперечує проти того, що пральна машина була отримана позивачем в дар, а позивач не надала суду належних доказів на підтвердження цього факту. Крім того свідок ОСОБА_13 , який був безпосереднім керівником позивача в своїх поясненнях не зазначав, що за час роботи позивачці була подарована пральна машина, а позивач в поданій позовній заяві посилається на те. що пральну машинку подарував їй відповідач на день народження.

В свою ч ергу суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_6 , компенсації вартості Ѕ частини автомобілю марки ДЕУ ЛАНОС, моделі DAEWOO LANOS, 2004 р.в., VIN НОМЕР_4 , сріблястого кольору, тип ТЗ легковий - седан - В, об`єм двигуна 1500 см. куб, реєстраційний номер НОМЕР_5 , у розмірі 40785,50 грн. (сорок тисяч сімсот вісімдесят п`ять грн. 50 коп.), залишивши право власності на нього за ОСОБА_1 , та 1/2 частину вартості мопеду 2017 р.в., моделі DELTA HORSE , шасі № НОМЕР_6 , червоного кольору, двигун № НОМЕР_7 , вміст двигуна 49,9 куб.см., у розмірі 5270,50 грн. залишивши його у власності ОСОБА_1 . Оскільки дане майно було придбане в період шлюбу ОСОБА_1 і ОСОБА_6 , кожна із сторін відповідно до ст.. 70 СК України має право на Ѕ частину вартості цього майна. Дане майно є неподільним і позивачка згодна на отримання компенсації його вартості.

При цьому суд вважає, що оцінка автомобілю марки ДЕУ ЛАНОС, моделі DAEWOO LANOS, 2004 р.в., VIN НОМЕР_4 , сріблястого кольору, тип ТЗ легковий - седан - В, об`єм двигуна 1500 см. куб, реєстраційний номер НОМЕР_5 , надана відповідачем є більш об`єктивною, оскільки ним надавався автомобіль для огляду, позивачка відмовилась від передачі їй даного автомобіля та відшкодування компенсації його вартості відповідачеві ОСОБА_1 , посилаючись на те, що із автосалону вона забирала автомобіль «лялю», тобто новенький. А на даний час автомобіль має зовсім інший вигляд. Але враховуючи, що позивачка проживала з відповідачем протягом тривалого часу, вкладала як кошти так свою роботу в переобладнання , будівництво та утримання будинку, але позивачці відмовляється у задоволення вимог щодо визнання домоволодіння спільною сумісною власністю подружжя, суд приходить до висновку. про можливість стягнення з відповідача на користь позивачки 40785,50 грн. (сорок тисяч сімсот вісімдесят п`ять грн. 50 коп.), вартості Ѕ частини автомобіля, відповідно до його оцінки наданої позивачем.

Також суд вважає безпідставними посилання відповідача ОСОБА_1 про те,що мопед моделі DELTA HORSE , шасі № НОМЕР_6 , червоного кольору, двигун № НОМЕР_7 , вміст двигуна 49,9 куб.см., був йому подарований дітьми та ювілей, оскільки не надано належних та допустимих доказів цій обставині. Крім того свідок ОСОБА_16 , в судовому засіданні пояснив, що на святкуванні ювілею ОСОБА_1 , останньому дітьми були подаровані гроші на придбання мопеду, а не сам мопед. При цьому не була названа яка саме сума була подарована, та чи цих коштів було достатньо для придбання мопеду даної моделі, чи на придбання мопеду були додані і кошти бувшого подружжя ОСОБА_9 .

В свою ч ергу відповідно до ч. 5 ст. 719 ЦК України - Договір дарування валютних цінностей фізичних осіб між собою на суму, яка перевищує п`ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч.1,2 ст. 215 ЦК України - Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України - У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених вимог.

Вирішуючи питання про розподіл понесених судових витрат, суд виходить з наступного.

При поданні позовної заяви позивачем сплачувався судовий збір виходячи з вартості майна, яке вона просила виділити їй у власність. Виходячи із наданих квитанцій позивачем з урахуванням збільшених позовних вимог сплачений судовий збір в сумі 3 018.3 грн. Згідно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 551 грн. 36 коп. стосовно розміру задоволених позовних вимог. В іншій частині понесені позивачкою судові витрати покладаються не неї. При цьому відповідно до розміру виділеного позивачці майна та заявлених позивачкою позовних вимог останньою недоплачений судовий збір в сумі 1 014.66 грн. який підлягає стягненню з позивачки в рахунок держави.

З відповідача рахунок держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 992.40 грн.. відповідно до вартості виділеного у його власність майна.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, державний реєстратор прав на нерухоме майно Кір`як Катерина Анатоліївна про визнання реконструйованого житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами об`єктом спільної власності подружжя. Визнання права власності на Ѕ частину спільної сумісної власності подружжя. Визнання недійсним договору дарування, поділ спільного сумісного майна подружжя, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , адреса для листування: АДРЕСА_4 , і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , автомобіль марки ДЕУ ЛАНОС, моделі DAEWOO LANOS, 2004 р.в., VIN НОМЕР_4 , сріблястого кольору, тип ТЗ легковий - седан - В, об`єм двигуна 1500 см. куб, реєстраційний номер НОМЕР_5 і мопед DELTA HORSE , шасі № НОМЕР_6 , червоного кольору, двигун № НОМЕР_7 , вміст двигуна 49,9 куб.см.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , адреса для листування: АДРЕСА_4 , вартість Ѕ частини автомобіля марки ДЕУ ЛАНОС, моделі DAEWOO LANOS, 2004 р.в., VIN НОМЕР_4 , сріблястого кольору, тип ТЗ легковий - седан - В, об`єм двигуна 1500 см. куб, реєстраційний номер НОМЕР_5 в сумі 40785 (сорок тисяч сімсот вісімдесят п`ять) грн. 50 коп. і вартість Ѕ частини мопеда DELTA HORSE , шасі № НОМЕР_6 , червоного кольору, двигун № НОМЕР_7 , вміст двигуна 49,9 куб.см., в сумі 5 270 грн. 50 коп., припинивши право власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , адреса для листування: АДРЕСА_4 , на Ѕ частину автомобіля марки ДЕУ ЛАНОС, моделі DAEWOO LANOS, 2004 р.в., VIN НОМЕР_4 , сріблястого кольору, тип ТЗ легковий - седан - В, об`єм двигуна 1500 см. куб, реєстраційний номер НОМЕР_5 і Ѕ частину мопеда DELTA HORSE , шасі № НОМЕР_6 , червоного кольору, двигун № НОМЕР_7 , вміст двигуна 49,9 куб.см та залишивши автомобіль марки ДЕУ ЛАНОС, моделі DAEWOO LANOS, 2004 р.в., VIN НОМЕР_4 , сріблястого кольору, тип ТЗ легковий - седан - В, об`єм двигуна 1500 см. куб, реєстраційний номер НОМЕР_5 і мопед DELTA HORSE , шасі № НОМЕР_6 , червоного кольору, двигун № НОМЕР_7 вміст двигуна 49,9 куб.см у приватній власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 .

В порядку поділу сумісно набутого рухомого майна подружжя виділити у власність ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , адреса для листування: АДРЕСА_4 , наступне майно: поличку в ванні - 500,00 грн., холодильник фірми « Sndezit» 2-Х камерний - вартістю 3300,00 грн., газову плиту - вартістю 800,00 грн., кухонний м`який куток 1800,00 грн., стінка у зал, під назвою «Фараон» - вартістю 2800,00 грн., диван та 2 м`яких крісла, світло кофейного кольору - вартістю 2600,00 грн., тумбу під ТУ кольору чорного із скляними дверима, вартістю 300,00 грн., м`який куточок, червоно кольору у літню кухню, 2 стільця та стіл, дерев`яні, коричневого кольору - вартістю 2800,00 грн., електричний фен - вартістю 500,00 грн., електричну піч - вартістю 600,00 грн., електричний генератор - вартістю 3500,00 грн., телевізор плазма фірми «Ріlips» - вартістю 5500,00 грн., всього на суму 25000,00 грн.

Виділити у власність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , наступне майно: ванну з чавунна - вартістю 500,00 грн., рушникову сушарку на стіну - вартістю 100,00 грн., крани у душову - вартістю 150,00 грн., умивальник з тумбою - вартістю 900,00 грн., кухонний меблевий куток- вартістю 2777,00 грн., підставку кутова під телевізор - вартістю 200,00 грн., телевізор, діагоналлю 15 - вартістю 1400,00 грн., витяжку кухонну - вартістю 400,00 грн., спальний гарнітур: ліжко розміром 2x2, комод-дзеркало, 2 тумбочки, шифоньєр 3-х двері - вартістю 9000,00 грн., пилосос, синього кольору - вартістю 500,00 грн., газову піч у літню кухню - вартістю 100,00 грн., дертемолку - вартістю 523,00 грн., 2 водяних насоси - вартістю 1000,00 грн., електричну дриль - вартістю 600,00 грн., бензинову косарку - вартістю 2100,00 грн., медогонку електричну - вартістю 700,00 грн., бідони алюмінієві 10 штук - вартістю 1333,00 грн., драбину металеву - вартістю 400,00 грн., мікрохвильову піч - вартістю 1100,00 гри., болгарку фірми - вартістю 400,00 гри., всього на суму 24183,00 грн.

Зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 повернути у власність ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , адреса для листування: АДРЕСА_4 , наступне майно: дерев`яний куточок, коричневого кольору; торшер та дві настільні лампи; килими 4 шт., розміром 2x1,5 м. червоного кольору - 2 шт. та 2x3 м. коричневого з білим кольору та 1.8x3 коричневого кольору; куточок кухонний, який складається з: м`якого куточку, столу та 2 стільців, двох кухонних шафи настінних, 2-х тумбочок напільних, полиці 1 штука, коричневого кольору; тумби-столу, білого кольору; сейфу металевого, сірого кольору, однодвірного, як речі, які є особистою приватною власністю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , адреса для листування: АДРЕСА_4 .

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , адреса для листування: АДРЕСА_4 1 551 грн. 36 коп. на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині понесені судові витрати по сплаті судового збору покласти на ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3 , адреса для листування: АДРЕСА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , адреса для листування: АДРЕСА_4 на користь держави недоплачений судовий збір в сумі 1 014 грн. 66 коп.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 на користь держави судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.. відповідно до вартості виділеного йому власність майна.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги , відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 10.02.2022 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 10.02.2022 року

Дата набрання законної сили: 15.03.2022 року