ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1131/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Вітомському О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом АТ „Комерційний банк „ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 13.04.2011 року відповідач отримав у позивача кредит у розмірі 13 000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань відповідачем за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 30.04.2018 року становить 113 587,44 грн., яка складається з: 10 124,45 грн. - заборгованості за кредитом, 103 462,99 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 13.04.2011 по 29.09.2017.

Заочним рішення Дарницького районноного суду м.Києва від 07.12.2018 року задоволено позов АТ "КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у справі №753/16296/18.

Ухвалою Дарницького районноного суду м.Києва від 08.09.2021 року скасовано заочне рішення Дарницького районноного суду м.Києва від 07.12.2018 року, призначено справу до нового розгляду.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити, не заперечував щодо винесення заочного рішення.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги позову не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, оскільки відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» від 31.08.2020 року, відповідачем за період з 12.05.2011 по 04.11.2015 року сплачено кошти в рахунок погашення: 37 471,88 грн., що перевищує суму заборгованості. Крім того, представник відповідача посилався на те, що Довідка про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, витяг з "Умов та правил надання банківських послуг" не містять підпису відповідача, що саме з цими умовами та правилами був ознайомлений відповідач.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, вважає необхідним відмовити у задоволенні позову, у зв`язку з наступним.

У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, 13.04.2011 року відповідач став клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк» (правонаступник АТ КБ «Приватбанк»), підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої отримав кредитну картку «Універсальна» та отримав кредит у розмірі 13 000,00 грн. у вигляді встановленої кредитної лінії на дану платіжну картку.

Позивачем зазначається, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 30.04.2018 року становить 113 587,44 грн. , яка складається з: 10 124,45 грн. - заборгованості за кредитом, 103 462,99 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 13.04.2011 по 29.09.2017.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, в тому числі розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які розміщені на сайті: https://privatbank.ua як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» розумів відповідач та ознайомилвся і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати заборгованості за простроченим тілом кредиту та нарахованим відсоткам.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин 13.04.2011року до моменту звернення до суду із вказаним позовом 23.07.2018 року, тобто кредитор міг додати до позовної заяви «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату заборгованості за простроченим тілом кредиту та нарахованим відсоткам, надані банком Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо стягнення з відповідача на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованості за відсотками за користуванням кредитом, суд не вбачає наявності правових підстав для стягнення та вважає вимоги безпідставними через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві від 13.04.2011року, та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, розміщений на сайті https://privatbank.ua, не може вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.

Суд вважає, що «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» ПриватБанку, розміщені на сайті: https://privatbank.ua, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 13.04.2011 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати заборгованості за простроченим тілом кредиту та нарахованим відсоткам.

Відповідно до позовної заяви, станом на 30.04.2018 року заборгованість за кредитом становила 10 124,45 грн. Згідно з довідки АТ КБ «Приватбанк» від 31.08.2020 року (а.с. 79), відповідачем сплачено 37 471,88 грн., з чого вбачається, що заборгованість за кредитом фактично погашена, оскільки відповідач фактично отримав від банку кредит в сумі 13 000 грн.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» повернуті, відповідач не має заборгованості перед позивачем, що підтверджується відповідною довідкою, наданою самим позивачем, тому суд не вбачає підстав для задоволення вимог позову АТ КБ «Приватбанк».

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, тому суд відмовляє у стягненні з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 536, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 4,7, 9, 13, 19, 76, 81, 89, 141, 223, 244, 245, 259, 263-265, 268, 353, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову АТ „Комерційний банк „ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення 113 587 грн. 44 коп. заборгованості за кредитним договором б/н від 13.04.2011 року, 1762 грн. судового збору відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

СУДДЯ: О.М. КОЛЕСНИК