Справа № 522/1792/22
Провадження № 2/522/2929/22
УХВАЛА

04 лютого 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання незаконним (протиправним) та скасування висновку органу опіки та піклування № 01-11/1431/2вих від 30.09.2020, -

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання незаконним (протиправним) та скасування висновку органу опіки та піклування № 01-11/1431/2вих від 30.09.2020.

У позовній заяві позивач просить суд звільнити його від сплати судового збору за подання позовної заяви із посиланням на п. 14 ч. 2 ст. 3, пп. ґ п. 2 ч. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», оскільки він діє в інтересах малолітніх дітей та на захист їхніх прав, п. 3 ч. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», оскільки предметом позову є захист сімейних прав та на підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку зі зверненням його із заявою щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Згідно з пп. ґ п. 2, 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, якщо позивачем є особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 цього Закону суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, наведені положення процесуального закону дають підстави для висновку, що суд, вирішуючи питання, зокрема, щодо звільнення від сплати судового збору, враховує майновий стан сторони.

Втім визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Проте, заявником не зазначено та не надано жодних доказів на підтвердження свого майнового стану.

Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Однак, аргумент позивача про те, що на цій підставі він звільнений від сплати судового збору за подання даної позовної заяви, не може бути прийнятий до уваги, оскільки ці твердження підлягають перевірці під час розгляду справи за поданим позовом.

Крім того, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що від сплати судового збору звільняються громадяни, які захищають у суді права та інтереси інших осіб відповідно до статті 56 ЦПК України, за умови, якщо останні мають пільги щодо сплати судового збору відповідно до законодавства.

Представництво інтересів іншої особи у суді відповідно до частини першої статті 59 ЦПК України не є підставою для звільнення від сплати судового збору відповідно до пункту 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки закон не звільняє батьків, які звертаються до суду від сплати судового збору, за виключенням батьків дітей, пільги для яких встановлені пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Такий висновок міститься в ухвалі Верховного Суду від 29.05.2019 в справі № 640/109/19, ухвалі Верховного Суду від 15.01.2018 в справі № 607/1046/17, постанові Верховного Суду від 13.06.2018 в справі № 367/5983/16-ц, ухвалі Верховного Суду від 22.11.2018 в справі № 754/16008/17.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що позивач звільнений від сплати судового збору також на підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 цього Закону ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2022 року встановлено у розмірі 2 481 гривня.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивачем заявлено позовну вимогу немайнового характеру, тому сплаті позивачем підлягає судовий збір в сумі 992,40 гривні.

Статтею 175 ЦПК України визначено вимоги до позовної заяви.

Так, відповідно до пункту 8, 10 частини другої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, усупереч вищевказаних процесуальних норм, позивачем у позовній заяві не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви та не надано підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Окрім того, відповідно до ч. 2, ч. 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Порядок засвідчення копій документів визначений п. 5.26 Національного стандарту ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», відповідно до якого відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Проте, копії доказів, що додані позивачем до позовної заяви, не засвідчені у встановленому законом порядку, оскільки мітять лише відмітку «Копія вірна» та підпис, без зазначення імені та прізвища особи, яка виконала засвідчення та дати такого засвідчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви, а саме для сплати судового збору у визначеному законом розмірі, для подання позовної заяви, яка б відповідала вимогам ст. 175, 177 ЦПК України та для надання належним чином засвідчених копій доказів, які наявні у позивача та додані ним до позовної заяви.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору: Отримувач коштів ГУК в Од.обл./Приморський р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526; банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0015758; код класифікації доходів бюджету 22030101.

Керуючись ст. ст. 95, 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання незаконним (протиправним) та скасування висновку органу опіки та піклування № 01-11/1431/2вих від 30.09.2020 - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання незаконним (протиправним) та скасування висновку органу опіки та піклування № 01-11/1431/2вих від 30.09.2020 - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків поданої позовної заяви.

У разі неусунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Ю. Федчишена