Справа № 948/973/21
Номер провадження 2/948/17/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2022 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Кравець С.В.,

за участю секретаря Ткач Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гуріна Тетяна Вікторівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

в с т а н о в и в :

стислий виклад позиції позивача

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 23.09.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. видано виконавчий напис № 29268 про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості в розмірі 16 946,00 грн. В подальшому приватним виконавцем відкрите виконавче провадження, а 30.11.2021р. винесено постанову про звернення стягнення на доходи позивача.

Про вчинення виконавчого напису позивач не був обізнаний та ніколи не мав договірних відносин з відповідачем, дізнався про вчинення виконавчого напису з постанови про звернення стягнення, і вважає, що виконавчий напис винесений з грубим порушенням законодавства і не підлягає виконанню, оскільки наявна сума заборгованості не підтверджується матеріалами справи та не є безспірною.

У зв`язку з наведеним, позивач просить визнати виконавчий напис нотаріуса від 23.09.2021р. за № 29268 таким, що не підлягає виконанню.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

На підставі ухвали від 10.01.2022р. заяву про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису (а.с.19).

Згідно ухвали від 10.01.2022р. відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, залучено до участі у справі третіх осіб, витребувано докази у приватного нотаріуса та виконавця (а.с.20-21).

Позиції учасників судового провадження

Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідач копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 17.01.2022р. (а.с.25), але в установлений судом 15-денний строк відзив на позов не направив.

Треті особи копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження у справі отримали 14 та 17.01.2022р. (а.с.24, 26), відповідно, але в установлений судом 5-денний строк письмові пояснення не направили.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Суд, дослідивши докази у справі, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що за заявою представника відповідача від 31.08.2021р. (а.с.30), 23.09.2021р. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович вчинив виконавчий напис за № 29268 про стягнення з ОСОБА_1 , боржника за кредитним договором №AG3999684 від 22.11.2019р., укладеним з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» заборгованості за період з 20.02.2020р. по 18.08.2021р. в розмірі 16296,00 грн, що включає: прострочену заборгованість за сумою кредиту - 9500,00 грн, прострочену заборгованість за несплаченими відсотками - 6796,00 грн, а також 650,00 грн - плату за вчинення виконавчого напису, всього 16946, 00 грн (а.с.29).

Згідно Договору кредитної лінії №AG3999684 від 22.11.2019р. (а.с.31), додаткових угод № № AМ5498113 від 15.12.2019р., АМ 7670494 від 15.12.2019р. (а.с.38-40) та додаткових угод № № AМ3475409 від 25.12.2019р. (а.с.32-37) укладених за допомогою електронного підпису між позивачем ОСОБА_1 та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО», позивач отримав кредит за останнім збільшенням в розмірі 9500, 00 грн, з датою останнього погашення 20.02.2020р., з процентною ставкою 1, 99 % в день (а.с.35).

Як видно з витягу з журналів дій інформаційно-телекомунікаційної системи та довідки про ідентифікацію, засвідчених представником відповідача, договір та додаткові угоди були підписані позивачем 22.11., 15.12. та 25.12.2021р. за допомогою унікального токену (ІD номеру) банківського переказу, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (а.с.42-47).

Згідно виписки з рахунку позивача, його заборгованість перед відповідачем станом на 28.08.2021р. становить 16 296, 00 грн, що включає: прострочену заборгованість за сумою кредиту - 9500,00 грн, прострочену заборгованість за несплаченими відсотками - 6796,00 грн (а.с.41).

18.08.2021р. за № 7401 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» звернулося до позивача з вимогою про погашення заборгованості в термін до 28.08.2021р. (а.с.48).

16.11.2021р. стягувачем подано заяву про примусове виконання рішення, а саме з примусового виконання виконавчого напису № 29268 від 23.09.2021р. (а.с.51) за якою відкрито виконавче провадження, в межах якого 30.11.2021р. приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника (а.с.9-10).

Мотиви суду

Так, порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого2012 року № 296/5(далі Порядок).

Відповідно до ч.1 ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст. 88 цього Закону передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В пункті 2 даної Постанови передбачено, що за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як видно зі змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріус при його вчиненні посилався на ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172.

Але, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 були визнанi незаконними i нечинними, зокрема, положення пункту 2 Переліку. Відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 06.03.2017 року було відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. та до закінчення касаційного розгляду було зупинено виконання постанови Київського апеляційне адміністративного суду від 22.02.2017року. Касаційний розгляд зазначеної справи закінчено 01.11.2017 року.

За таких обставин, оскільки оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 23 вересня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, укладені між відповідачем та позивачем кредитний договір з додатковими угодами, які були надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не були посвідчені нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиці ВП ВС висловленій у справі № 910/10374/17 від 21.09.2021р.

Крім цього, позивач зазначає, що невідомо, які суми включає в себе загальна заборгованість, що ставить під сумнів проведений розрахунок та безспірність суми. Також стверджує, що кредитний договір з відповідачем ним не укладався, і він не має боргових зобов`язань з іншими установами у такому розмірі.

Суд визнає необґрунтованими доводи позивача про те, що договір він не укладав, оскільки він має його електронний підпис з його персональними даними, які відомі лише йому.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч.2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно ч.4, 6 ст. 11 цього Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно ч.8 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, кредитний договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «ДІНЕРО» в електронній формі.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Щодо доводів позивача про те, що заборгованість не є безспірною, суд зазначає наступне.

Так, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів .

Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиції ВП ВС у постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд погоджується з доводами позивача, що він не отримав письмової вимоги відповідача №7401 від 18.08.2021 року про необхідність виконання договірних зобов`язань за договором кредитної лінії від 22.11.2019 року (а.с.48), оскільки доказів протилежного відповідачем не надано, а таке підтвердження відсутнє у матеріалах справи приватного нотаріуса.

Водночас, відповідач доводів позивача не спростував належних та допустимих доказів протилежного не надав.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що з огляду на те, що нотаріус був позбавлений права вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, які не були нотаріально посвідчені після прийняття рішення Київським апеляційним адміністративним судом від 22 лютого 2017 року, виконавчий напис не є безспірним, а відтак суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити, і визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 29268 від 23.09.2021р.

Мотив рішення щодо розподілу судових витрат

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому судовий збір за подачу позову до суду у розмірі 908,00 грн та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн потрібно стягнути з відповідача на користь позивача в загальному розмірі 1362, 00 (а.с.1, 2).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 141, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гуріна Тетяна Вікторівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 23.09.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем за № 29268, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО», заборгованості в загальному розмірі 16946,00 грн таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1362, 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО», місцезнаходження: м. Київ, вул. Сурікова,3а, поштовий індекс 03035, .

Третя особа-1: приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гуріна Тетяна Вікторівна, адреса офісу: м. Полтава, вул. Пушкіна,45, офіс 114, поштовий індекс 36000.

Третя особа-2: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, адреса офісу: м. Київ, проспект Петра Григоренка,15, прим.3, поштовий індекс 02068.

Суддя С.В. Кравець