Cправа № 563/955/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2022 року

Корецький районний суд Рівненської області

в особі:

головуючого судді Загородько Н.А.

секретар судового засідання Дулюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Корець цивільну справу за позовом АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

11 серпня 2021 року представник Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (АТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу спадкодавця за кредитним договором б/н від 12.03.2007 р. у розмірі 10419,54 грн. та судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послалася на те, що 12 березня 2007 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір б/н, відповідно до умов якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з умовами договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла і спадкоємцем, який прийняв спадщину після її смерті, є відповідач, як така, що постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Позивачем була направлена претензія кредитора до Корецької державної нотаріальної контори.

08.06.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» направило відповідачу лист-претензію про добровільне погашення кредитної заборгованості ОСОБА_2 , однак жодних дій щодо її виконання не вчинено.

Ураховуючи викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, до суду подав заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав та просив в задоволенні вимог позивача відмовити.

Заслухавши представника відповідача ОСОБА_3 та дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до висновку.

Як зазначено в позові, між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір б/н, відповідно до умов якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з умовами договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла і спадкоємцем, який прийняв спадщину після її смерті, є відповідач, як така, що постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

09 червня 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» направило до Корецької державної нотаріальної контори претензію кредитора, в якій просило включити кредиторські вимоги в спадкову масу після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомити спадкоємців про наявність заборгованості перед банком, повідомити чи зверталися спадкоємці з заявами про прийняття спадщини та надати відомості про цих осіб.

Дана претензія була отримана Корецькою державною нотаріальною конторою 01.08.2018 року.

Листом Корецької районної державної нотаріальної контори від 01.08.2018 р. АТ КБ «ПриватБанк» повідомлено, що за претензією іншого банку, а саме ПАТ "Ідея банк" заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_2 , заборгованість за претензією АТ КБ "Приват Банк" в сумі 10419,54 грн. включено до спадкової маси.

19 травня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» направило відповідачу лист - претензію про добровільне погашення кредитної заборгованості ОСОБА_2 відповідно до вимог статті 1282 ЦК України.

Оскільки вказані претензії залишилися невиконаними, АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з даним позовом та наполягає на його задоволенні.

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Згідно із статтею 1281 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Обґрунтовуючи підстави позову банк посилався на те, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини була зареєстрована разом з ОСОБА_1 ..

Оскільки, судом встановлено, що на момент відкриття спадщини після смерті боржника ОСОБА_2 відповідач була зареєстрована за місцем реєстрації спадкодавця, і доказів подання нею заяви про відмову від спадщини матеріали справи не містять, тому суд приходить до висновку про наявність підстав вважати ОСОБА_1 такою, що прийняла спадщину відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України.

Разом з тим, згідно ст. 1281 ЦК України (в редакції, чинній на момент відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 ) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки є преклюзивними, а тому їх недотримання позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Сплив визначених ст.1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18).

Як вбачається з матеріалів справи про смерть позичальника АТ КБ "ПриватБанк" дізналося з ухвали Корецького районного суду від 12 лютого 2016 року, копія якої була отримана банком 19.02.2016 року (згідно поштового повідомлення про вручення в цивільній справі № 563/60/16-ц), зареєстровано в банку 22.02.2016 року (згідно штампу на копії ухвали).

Таким чином, суд доходить висновку про пропуск кредитором АТ КБ "ПриватБанк" шестимісячного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника, оскільки матеріалами справи підтверджується, що про відкриття спадщини позивач дізнався 19.02.2016 року з ухвали Корецького районного суду від 12 лютого 2016 року, в якій зазначено дату смерті ОСОБА_2 , отже позбавляється права вимоги до спадкоємців боржника.

Крім того, суд зауважує і на сам факт необгрунтованості таких вимог банку.

Так, до матеріалів справи позивачем не надано примірник кредитного договору укладеного між банком та ОСОБА_2 , натомість до позову долучено заяву б/н від 12.03.2007 року ОСОБА_4 , яка взагалі не має відношення до даної справи.

В позовній заяві дату договору ОСОБА_2 зазначено 12.03.2007 року, однак з ухвали Корецького районного суду від 12.02.2016 року вбачається, що договір між ОСОБА_2 та АТ КБ "Приват банк" був укладений 22.03.2007 року.

Так, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже, в матеріалах справи міститься лише нічим не обґрунтований розрахунок заборгованості, а отже в силу принципу змагальності сторін, визначеного ст. 12 ЦПК України, позивач мав надати належні та допустимі докази надання відповідачу грошових коштів за кредитним договором та розміру заборгованості у випадку її наявності, чого ним зроблено не було.

Крім того, суд звертає увагу на те, що звертаючись до суду з дійсним позовом позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за простроченим тілом кредиту спадкодавця ОСОБА_2 за кредитним договором у розмірі 1629,59 грн. та заборгованість за простроченими відсотками 8789,95 грн. в той же час суд вважає, що розмір заборгованості є необґрунтованим з огляду на те, що АТ КБ «ПриватБанк» не довів факт погодження між сторонами процентної ставки за користування кредитом чи прострочення зобов`язання.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131 цс 19.

Також, суд звертає увагу на те, що згідно з статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Звертаючись із позовом до ОСОБА_1 як до спадкоємця ОСОБА_2 , позивач мав довести, що спадкоємцем всього майна є саме відповідач, а інші спадкоємці відсутні або відмовились від прийняття спадщини, у зв`язку з чим може задовольнити вимоги кредитора в межах його вартості.

Крім того, позивач не надав доказів на підтвердження того, що спадкодавцю за життя взагалі належало будь-яке рухоме чи нерухоме майно.

Те, що відповідач зареєстрована за останнім місцем проживання позичальника, яка померла, не дає підстав вважати її єдиним спадкоємцем, оскільки встановлення факту відсутності за життя у ОСОБА_2 будь-якого майна виключає саму можливість набуття права спадкування. Лише посилання банку на проживання особи із спадкодавцем, без наведення конкретних аргументів та надання доказів, не свідчить про прийняття нею спадщини.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1268, 1270, 1281, 1282 ЦК України та ст. ст. 4, 12, 13, 263-265 ЦПК України суд,-

вирішив:

В позові АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя