Справа № 344/5299/21
Провадження № 2/344/463/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

за участі секретаря Герлан Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом АТ КБ ,,ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

в позові вказано, що відповідачка звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 12.04.2011 року. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом в заяві. Відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому кредитний ліміт збільшився до 10000 грн. Заборгованість відповідачки перед позивачем станом на 21.03.2021 складає 20156,69 гривень.

Представник позивача, згідно вимог позовної заяви, не заперечив щодо розгляду справи за відсутності представника банку.

Відповідачка подала суду заяву, за змістом якої позов визнала в повному обсязі та просила розгляд справи проводити без її участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

12.04.2011 відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом в заяві. Відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки неодноразово змінювався.

Відповідачка користувалась картковим рахунком та кредитними коштами, сума заборгованості вказана у наданих банком розрахунках, відповідно до яких станом на 21.03.2021 року виникла заборгованість, загальна сума якої становить 20156,69 грн, з яких 17637,36 грн - заборгованість за кредитом, 2519,33 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Під час укладення договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з п.2.1.1.5.5. Умов і правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

В ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

В ч.1 ст.629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В ч.1 ст.612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ст. ст. 524,533-535 та 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому право кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Ці висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/13 03/15-ц.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зі змісту ч.3 ст. 12 та ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачка прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За нормами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з постановою №14 Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 «Про судове рішення в цивільній справі» у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд в мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Враховуючи, що відповідачем позов визнано в повному обсязі, вимоги позивача обґрунтовано належними правовими підставами.

В ч.1 ст.141 ЦПК України вказано, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, в силу вимог ч.1 ст.142 ЦПК України, позивачу слід повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Решта судових витрат слід стягнути на користь позивача з відповідачки.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

У Х В А Л И В :

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої на проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк ,,ПриватБанк" () заборгованість за договором про надання банківських послуг б/н від 12.04.2011 року станом на 21.03.2021 в розмірі 20156,69 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 17637 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом - 2519,33 грн, а також 1135 грн судового збору.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області повернути Акціонерному товариству комерційний банк ,,ПриватБанк" () 50 відсотків судового збору в сумі - 1135 грн., сплаченого при поданні позову, згідно платіжного доручення №PROM9BQ059 від 29.03.2021 про сплату судового збору в розмірі 2270 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Бородовський С.О.