Справа № 2-4-265/10
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Асланової Е.Е., представника скаржника ОСОБА_1 та заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвоката Зозулі О.М., розглянувши скаргу на дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова Артема Дмитровича, заінтересована особа - стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", -

ВСТАНОВИВ:

28.01.2022 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова Артема Дмитровича у виконавчому провадженні №64272650 щодо виконання виконавчого листа №2ц-4-265/2010 виданого Центральним районним судом міста Миколаєва 07.02.2011 року.

Просить визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова Артема Дмитровича по відкриттю 25 січня 2021 року виконавчого провадження ВП 64272650 відносно ОСОБА_1 неправомірними та невідповідаючими чинному законодавству України та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова Артема Дмитровича закрити виконавче провадження ВП 64272650 відносно ОСОБА_1 винесенням про це постанови.

В обгрунтування зазначає, що виконавцем не проаналізовано рух виконавчого листа. В постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено, що стягнення має проводитися на корсить "УкрСиббанку", натомість стягувачем зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", яке, на думку скаржника, є неналежною стороною виконавчого провадження, так як не було стороною розгляду справи, не зазначено у виконавчому листі та ТОВ "Кей-Колект" не був стороною правовідносин за договором кредиту.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2022 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 31.01.2022 року прийнято вищезазначену скаргу до розгляду.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 та заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвокат Зозуля О.М. вимоги скарги підтримав з підстав наведених в ній, просив скаргу задовольнити.

Приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков Артем Дмитрович та заінтересована особа стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" в судове засідання не з`явилися, своїх представників не направили, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлені судом.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

07 червня 2010 року рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва по справі №2ц-4-265/10 за позовом АКІБ "УкрСиббанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, було ухвалено про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АКІБ "УкрСиббанк" заборгованість по кредитному договору в розмірі 1012921,34 грн., та судових витрат по 975,00 грн з кожного.

07 лютого 2011 року Центральним районним судом м. Миколаєва по справі №2ц-4-265/10 за позовом АКІБ "УкрСиббанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 видано відповідні виконавчі листи.

04.04.2011 року за заявою стягувача АКІБ "УкрСиббанк"державним виконавцем Центрального ВДВС Квашенко С.С. відкрито виконвче провадження №25577504 відносно боржника ОСОБА_2 та виконавче провадження №25577474 відносно боржника ОСОБА_1 .

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 22 листопада 2013 року задоволено заяву ТОВ "Кей-Колект" про заміну сторони у виконавчому провадженні. Замінено сторну у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих листів №2ц-4-265 Центрального районного суду м. Миколаєва 07 лютого 2011 року , а саме: замінено стягувача ПАТ "УкрСиббанк" на нового стягувача - ТОВ "Кей-Колект".

Як вбачається з відмітки на виконавчому листі виданому Центральним районним судом м. Миколаєва 07 лютого 2011 року по справі №2ц-4-265/10, 22.03.2018 року виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

25.01.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим Артемом Дмитровичем відкрито виконавче провадження ВП №64272650 з виконання виконавчого листа №2ц-4-265/2010 виданого 07 лютого 2011 року Центральним районним судом м. Миколаєва, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АКІБ "УкрСиббанк" заборгованість по кредитному договору в розмірі 1012921,34 грн., та судових витрат по 975,00 грн з кожного.

Також 25.01.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим Артемом Дмитровичем у виконавчому провадженні ВП №64272650 винесено постанови про арешт майна боржника, про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

За статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення є сферою регулювання статті 6 Конвенції. Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав і обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань, та правомірне очікування на виконання ухваленого рішення.

Крім цього в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року визначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Відповідно до приписів пункту 1 частини 1 статті 21 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент набрання рішенням суду у справі 2ц-4-265/10 законної сили - 18.06.2010 року та на момент видачі виконавчих листів - 07.02.2011 року), виконавчі листи могли бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.

В подальшому, відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону №2677-VI) строк пред`явлення виконавчих листів було зменшено до одного року.

За пунктом 4 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2677-VI, який набрав чинності з 9 березня 2011 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Таким чином, поширення дії норм вказаного Закону на правовідносини щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа.

У справі, яка розглядається, виконавчі листи суд видав 07 лютого 2011 року, тобто до набрання чинності Законом №2677-VI, тому строк пред`явлення цих виконавчих листів до виконання становить три роки з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили ( з 18.06.2010 року) тобто до 18.06.2013 року.

Пунктом 1 частини 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи виконавчі листи від 07.02.2011 року №2ц-4-265/10, з урахуванням переривання строків, пред`являлися стягувачем та його правонаступником з дотриманням трирічного строку пред`явлення виконавчого листа до виконанання (строк пред`явлення виконавчого листа спливав 22.03.2021 року, після переривання поверненням виконавчого листа 22.03.2018 року), натомість заява про відкриття виконавчого провадження була подана стягувачем 25.01.2021 року.

При цьому, суд зазначає, що Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 22 листопада 2013 року задоволено заяву ТОВ "Кей-Колект" про заміну сторони у виконавчому провадженні. Замінено сторну у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих листів №2ц-4-265 Центрального районного суду м. Миколаєва 07 лютого 2011 року, а саме: замінено стягувача ПАТ "УкрСиббанк" на нового стягувача - ТОВ "Кей-Колект".

Таким чином, аргументи скаржника та його представника про пропуск строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, а також про неналежну особу стягувача, спростовані дослідженими судом матеріалами справи.

Відповідно до приписів пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів.

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За такого, враховуючи, що приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим Артемом Дмитровичем у виконавчому провадженні №64272650 щодо виконання виконавчого листа №2ц-4-265/2010 виданого Центральним районним судом міста Миколаєва 07.02.2011 року, оскаржувані рішення були прийняті, а дії вчинені відповідно до закону, в межах повноважень на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, та в повній мірі відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження", а тому права скаржника та інших осіб ним не були порушені, за такого, в задоволенні скарги слід відмовити.

Враховуючи наведен вище, керуючись статтями 260, 261, 450, 451 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова Артема Дмитровича у виконавчому провадженні №64272650 щодо виконання виконавчого листа №2ц-4-265/2010 виданого Центральним районним судом міста Миколаєва 07.02.2011 року, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Саламатін