Провадження № 2-о/638/33/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретарів Межирицької В.Ю.,

заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника заявників ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Харківська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою, в якій просять встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва про право власності на житло від 03.09.1999 року, реєстраційний номер № НОМЕР_1 , виданого Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви посилаються на те, що їм та їх рідному сину та брату ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.09.1999 року належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_4 спадщину на належну йому частину квартири прийняла його рідна мати - заявник по справі ОСОБА_2 . Для оформлення спадкових прав спадкоємця, необхідно провести державну реєстрацію права власності спадкодавця, однак заявники не можуть зареєструвати право власності за собою та за померлим спадкодавцем, так як у свідоцтві про право власності на житло є помилки у написанні ім`я та прізвища співвласників. Так, у зазначеному документі ім`я ОСОБА_1 зазначено як « ОСОБА_1 », замість вірного « ОСОБА_1 », як вказано у паспорті. Крім того, прізвище іншого співвласника зазначено як « ОСОБА_4 », а у свідоцтві про смерть його прізвище зазначено « ОСОБА_4 », так як було зазначено у нього в паспорті, у відповідності до якого видавалось свідоцтво про смерть. Зазначають, що ті обставини, що ОСОБА_1 тривалий час володіє зазначеною квартирою, проживає та зареєстрована у ній, а також те, що померлий ОСОБА_4 теж володів зазначеною квартирою, проживав в ній та був зареєстрований, свідчать про належність правовстановлюючого документа вказаним особам. У зв`язку з зазначеними розбіжностями у написанні особистих даних співвласників, вони не можуть реалізувати своє право на державну реєстрацію майнових прав на належне їм майно. Оскільки встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявників юридичне значення, просять задовольнити заяву у повному обсязі.

Ухвалою судді від 17.08.2021 року заяву залишено без руху та надано заявникам строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 30.08.2021 року відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні заявники та їх представник заяву підтримали, посилаючись на обставини, викладені у ній. Пояснили, що встановлення зазначеного факту є необхідним для реалізації їх права на державну реєстрацію майнових прав на належне їм майно.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 , яка є сусідкою заявників, показала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають за адресою: АДРЕСА_1 багато років, а саме з моменту, як отримали вказану квартиру. Також разом з ними в зазначеній квартирі проживав та був зареєстрований ОСОБА_4 , який є сином ОСОБА_2 та рідним братом ОСОБА_1 . Свідок неодноразово бачила його, пару разів спілкувалась. Зазначила, що ОСОБА_4 давно помер.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 , показав, що він є чоловіком ОСОБА_1 та зятем ОСОБА_2 . Зазначив, що він проживає у квартирі АДРЕСА_2 разом з дружиною ОСОБА_1 та тещою. Як відомо свідку, його дружина проживає у вказаній квартирі разом з матір`ю з народження. Також в зазначеній квартирі проживав та був зареєстрований рідний брат ОСОБА_1 ОСОБА_4 . Зазначив, що ОСОБА_4 помер декілька років тому.

Суд, заслухавши пояснення заявників, їх представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що 03.09.1999 року Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради видано свідоцтво про право власності на житло, реєстраційний номер № НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_2 , на ім`я: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 31.08.2000 року.

Згідно листа Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_4 , який був зареєстрований у АДРЕСА_1 , станом на 16.04.2021 року наявні дані про те, що до складу спадкоємців останнього входить ОСОБА_2 , місце проживання зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Перебоєвої Т.І. від 28.07.2021 року №59511532 відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру, що розташована: АДРЕСА_1 за суб`єктами: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , оскільки з наданих заявником документів не вбачається можливим встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Листом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради №4385 від 25.05.2021 року ОСОБА_1 повідомлено про неможливість внесення змін у свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 , та роз`яснено право звернення до суду із відповідною заявою.

Згідно копії паспорта громадянина України № НОМЕР_3 ім`я заявника ОСОБА_1 зазначено як « ОСОБА_1 ».

Також відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 31.08.2000 року, прізвище померлого співвласника зазначено як « ОСОБА_4 ».

З довідки про реєстрацію місця проживання особи Департаменту реєстрації ХМР від 18.06.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 11.08.2004 року та по теперішній час.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_4 проживав за адресою АДРЕСА_1 , про що свідчить копія Форми А, складена на останнього.

Той факт, що ОСОБА_1 дійсно зареєстрована та тривалий час проживає за адресою АДРЕСА_1 , а також той факт, що ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав у вказаній квартирі до моменту смерті, підтверджується показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , які кожний окремо показали, що вказані особи дійсно тривалий час проживали та проживають в зазначеній квартирі.

У суду немає підстав для сумнівів у достовірності показів свідків, які попереджені про кримінальну відповідальність та приведені до присяги.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме у свідоцтві про право власності на житло від 03.09.1999 року, реєстраційний номер № НОМЕР_1 , виданого Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , допущено помилку у написанні імені заявника ОСОБА_1 , а також в прізвищі померлого ОСОБА_4 , усунення якої є неможливим в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановлення факту належності вказаного документу для заявників має юридичне значення, оскільки наявність такої розбіжності позбавляє їх можливості реалізувати своє право на державну реєстрацію майнових прав на належне їм майно, а відтак суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258, 259, 263-265,293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва про право власності на житло від 03.09.1999 року, реєстраційний номер № НОМЕР_1 , виданого Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за заявниками.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 11.02.2022 року.

Відомості про учасників справи:

Заявники: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ;

Заінтересована особа: Харківська міська рада, , м.Харків, м-н Конституції буд.7.

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк