Ухвала

07 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 185/10409/15

провадження № 61-6890св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 березня 2020 року у складі колегії суддів: Демченко Е. Л., Куценко Т. Р., Макарової М. О.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», найменування якого змінено на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області рішенням від 19 грудня 2019 року у позові відмовив.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу.

Дніпровський апеляційний суд постановою від 24 березня 2020 року апеляційну скаргу задовольнив частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2019 року скасував та ухвалив нове рішення.

Позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 задовольнив частково.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 25 жовтня 2007 року № DNQ0A001312488 у загальному розмірі 33 139,36 дол. США, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15 220,46 дол. США, заборгованості за відсотками у розмірі 2 746,54 дол. США, заборгованості по пені в розмірі 15 172,36 дол. США.

У задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовив.

Вирішив питання щодо відшкодування судових витрат.

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2020 року до Верховного Суду, АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 березня 2020 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до поручителя ОСОБА_2 та позичальника ОСОБА_1 та ухвалити у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги банку задовольнити у повному обсязі. У іншій частині постанова суду апеляційної інстанції не оскаржується. Судові витрати стягнути з відповідачів.

Верховний Суд ухвалою від 24 квітня 2020 року відкрив касаційне провадження, витребував справу з суду першої інстанції, надіслав учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснив їм право подати відзив на касаційну скаргу.

Підставою для відкриття касаційного провадження є неврахування судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, а саме - статей 259, 559 ЦК України, у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 752/3981/14.

У червні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Частиною першою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу буде призначено колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості призначити до судового розгляду.

Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська