Справа № 369/1456/22
Провадження №2/369/3461/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2022 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Дубас Т.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Герасимів Юлія Вадимівна про визнання недійсним договору купівлі- продажу,-

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Герасимів Юлія Вадимівна про визнання недійсним договору купівлі- продажу.

Одночасно з поданням позовної заяви до суду представником позивача було подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просила суд накласти арешт наквартиру АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що вона, є власником квартири номер АДРЕСА_2 , яка належала їй на праві власності за законом після смерті покійного чоловіка, 09. 11. 2017 р.

Відповідач, ОСОБА_2 , скориставшись його незадовільним станом здоров`я, шляхом обману призвела до того, що вона ніби-то уклала договір купівлі-продажу вищевказаної квартири на неї та ОСОБА_3 .

Проте вказане було здійснено всупереч її волі, адже вона не бажала настання таких юридичних наслідків як перехід права власності, на квартиру на користь відповідачів, це не відповідало, його внутрішній волі і відповідачі про це знали. Жодних коштів за продаж квартири вона не отримала, відповідачами вони не передавались. Жодного документу. Який би підтвердив момент передачі, грошових коштів не існує, оскільки такі обставини не мали місце.

В майбутньому вона бажала спірну квартиру подарувати онукові - ОСОБА_4 , щоб забезпечити його житлом. Проте очевидно, це не входило в плани ОСОБА_2 , яка наразі є її колишньою невісткою і вона вирішила заволодіти квартирою таким шляхом.

На її тверде переконання, невжиття заходу забезпечення позову може, призвести до того, що рішення у даній справі неможливо буде виконати, а саме повернути до первісного стану, оскільки спірна квартира на момент подання та розгляду вказаної заяви вже виставлена на продаж, про що свідчать оголошення з інтернет-ресурсів.

А відтак, відповідачі, на яких зараз цілком протиправно зареєстровано право власності на її майно, можуть в будь-який час відчужити квартиру третім особам, наприклад матері відповідача ОСОБА_5 , а та в свою чергу, іншим особам, що створить «ланцюг» відчужень, який може тривати безкінечно, та в результаті матиме нові судові спори у зв`язку із порушенням її права власності на квартиру. Тобто загроза відчуження квартири є реальною, що підтверджує факт наявності оголошень про продаж квартири у мережі Інтернет.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

На даний час між сторонами виник спір щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності.

Суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову").

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі № 761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на квартиру АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Оскільки на сьогодні право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , останні можуть вчинити дії щодо відчуження зазначеного майна на користь третіх осіб, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача ОСОБА_1 , за захистом яких вона звернулась до суду.

Крім того, виходячи з фактичних обставин спору, позов ОСОБА_1 направлений на захист свого суб`єктивного права, а саме права власності на квартиру.

Таким чином, невжиття заходу забезпечення позову може призвести до відчуження спірного об`єкта нерухомості будь-яким способом, не забороненим законом, що у разі задоволення позову призведе до нових спорів між особами, за якими буде зареєстровано право власності на спірний об`єкт нерухомого майна, та позивачем, а також можливим порушенням їх прав як законних набувачів.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2020 року у справі № 520/5745/18.

З цих підстав суддя вважає за доцільне вжити захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 149, 151 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Герасимів Юлія Вадимівна про визнання недійсним договору купівлі- продажу - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Дана ухвала відповідно до Закону України „Про виконавче провадження" є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Т.В. Дубас