Справа № 754/1886/22
У Х В А Л А

Іменем України

09 лютого 2022 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Сенюта В.О., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про визнання безстроковим укладеного договору, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з даною позовною заявою до відповідача Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про визнання безстроковим укладеного договору, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить:

?Визнати укладений між ОСОБА_1 та ДПОПР України трудовий договір безстроковим трудовим договором.

?Визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення № 1404/о від 23.12.2021 року.

?Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу правового забезпечення юридичного управління ДПОПР України.

?Стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до поновлення на роботі.

?Стягнути моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Всупереч вказаному, позовна заява не містить обґрунтованого розрахунку сум, які позивач просить стягнути із відповідача на свою користь та відсутня інформація щодо ціни позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Таким чином, позивачу необхідно привести позовну заяву у відповідність до положення п. 3 ч. 3 ст. 175 та п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, надавши розрахунок сум, що позивач просить стягнути та вказавши ціну позову.

Відповідно до ч. 4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Крім того, положення Закону України «Про судовий збір» не передбачає звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення моральної шкоди, завданої порушенням трудових прав працівника.

Позивач у своїй позовній заяві просить суд також стягнути з відповідача на його користь 50000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою.

Таким чином, позовна вимога ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди є вимогою майнового характеру.

Відтак, позивач в частині вимог про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн. повинен сплачувати судовий збір на загальних підставах у розмірі, визначеному ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (12405,00 грн.).

Отже, позивачеві слід надати докази сплати судового збору на реквізити Деснянського районного суду міста Києва за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, в частині вимог про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за відшкодування моральної шкоди у розмірі, встановленому п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про визнання безстроковим укладеного договору, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.О. Сенюта