Справа № 758/5141/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Рибалки Ю. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Кужелєвої Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання відмови неправомірною та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 р. позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом, в якому просили визнати неправомірною відмову Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, оформлену рішенням Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 25.02.2021 року № 106/25/р-48, у приватизації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 та зобов`язати Подільську районну в м. Києві державну адміністрацію провести приватизацію квартири АДРЕСА_1 ., загальною площею 38,5 кв. м, житловою площею 24,5 кв. м, на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 звернувся до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про приватизацію квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 38,5 кв. м, житловою площею 24,5 кв. м, на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Подільською районною в м. Києві державною адміністрацією в приватизації вказаної квартири було відмовлено, про що було винесено рішення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 25.02.2021 року № 106/25/р-48. Підставами відмови у приватизації квартири АДРЕСА_1 зазначено: відсутність номеру квартири, щодо якої подано заяву на приватизацію, у такій заяві; відсутність довідки на гр. ОСОБА_2 про участь/неучасть у приватизації державного житлового фонду за період з 01.01.1993 по 31.07.1997 та відсутність довідки з відділення Ощадбанку про невикористання житлових чеків гр. ОСОБА_2 на приватизацію за період з 01.01.1993 року по 31.07.1997 року.

Ухвалою суду від 03.06.2021 року відкрито провадження та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача позов підтримав, просив задовольнити.

У попередньому судовому засіданні представник відповідача Подільської районної в м. Києві державної адміністрації пояснив, що відмова у приватизації була обґрунтованою на час її вчинення у зв`язку з викладеними в ній обставинами. Просив відмовити в позові в цій частині. При цьому, не заперечував проти позову в частині зобов`язання РДА провести приватизацію квартири, оскільки під час розгляду справи всі документи для цього наявні, а перешкоди для приватизації відсутні.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

За змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Щодо позовної вимоги про зобовязання вчинити дії.

Судом встановлено, що 01.03.1962 року ОСОБА_4 було видано ордер на жиле приміщення № 55608 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 38,5 кв. м, житловою площею 24,5 кв. м. Разом з ОСОБА_4 , у відповідності до ордеру № 55608, в даній квартирі проживали ОСОБА_5 (дружина), ОСОБА_6 (син), ОСОБА_1 (син). Після смерті ОСОБА_4 право оренди квартири АДРЕСА_1 - було передано ОСОБА_6 . 26.06.2019 року, після смерті ОСОБА_6 , право найму вказаної квартири було передано ОСОБА_1 , що підтверджується розпорядженням Подільської районної в м. Києві державної адміністрації № 554. Разом з ОСОБА_1 у квартирі проживали та проживають на даний час: дружина - ОСОБА_7 , та син - ОСОБА_3 .

4.02.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про приватизацію квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 38,5 кв. м, житловою площею 24,5 кв. м, на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . До заяви було долучено копії та оригінали документів, подача яких передбачена п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Міністерством з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396:

- засвідчена копія паспорту ОСОБА_1 серії НОМЕР_1

- засвідчена копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру ОСОБА_1 від 09.12.1997

- засвідчена копія паспорту ОСОБА_2 серії НОМЕР_2

- засвідчена копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру ОСОБА_1 від 22.06.2011

- копія свідоцтва про шлюб ОСОБА_8 та ОСОБА_9 серії НОМЕР_3

- засвідчена копія паспорту ОСОБА_3 серії НОМЕР_4

- засвідчена копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру ОСОБА_1 від 12.10.2009

- оригінал довідки про реєстрацію місця проживання особи № 11143658 від 30.11.2019 року

- оригінал довідки про реєстрацію місця проживання особи № 11116030 від 27.11.2019 року

- оригінал довідки про реєстрацію місця проживання особи № 11142093 від 30.11.2019 року

- технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1

- копія ордеру №55608

- завірена копія витягу з розпорядження Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 26.06.2019 року № 554

- оригінал довідки АТ «Державний ощадний банк України» від 26.02.2020 року № 100.40/0614-50/88

- оригінал довідки АТ «Державний ощадний банк України» від 25.11.2019 року № 18010

- оригінал довідки, виданої виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради, № 1839 від 17.06.2020

- оригінал рішення Подільського районного суду м. Києва від 24.11.2010 у справі № 2-1720/10.

Подільською районною в м. Києві державною адміністрацією в приватизації вказаної квартири було відмовлено, про що було винесено рішення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 25.02.2021 року № 106/25/р-48. Підставами відмови у приватизації квартири АДРЕСА_1 зазначено: відсутність номеру квартири, щодо якої подано заяву на приватизацію, у такій заяві; відсутність довідки на гр. ОСОБА_2 про участь/неучасть у приватизації державного житлового фонду за період з 01.01.1993 по 31.07.1997 та відсутність довідки з відділення Ощадбанку про невикористання житлових чеків гр. ОСОБА_2 на приватизацію за період з 01.01.1993 року по 31.07.1997 року.

Обґрунтовуючи позов, позивачі посилаються на те, що вказані підстави не можуть бути причиною відмови в приватизації квартири АДРЕСА_1 , зважаючи на те, що подача документів, на які посилається відповідач, не передбачена Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Міністерством з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396.

Щодо відсутність номеру квартири, щодо якої ОСОБА_1 подано заяву від 04.02.2021 року про приватизацію суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Міністерством з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім&apos;ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Зразок бланка заяви наведено у додатку 2.

В матеріалах справи наявна копія заяви ОСОБА_1 від 04.02.2021 року, яка відповідає бланку заяви, наведеної в додатку № 2 до Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Міністерством з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396, надалі Положення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 від 04.02.2021 року про приватизацію квартири містить реквізити, встановлені законодавством.

Щодо відсутності довідки на гр. ОСОБА_2 про участь/неучасть у приватизації державного житлового фонду за період з 01.01.1993 по 31.07.1997 слді зазначити наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов&apos;язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян громадянин подає до органів приватизації такі документи:

заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі;

копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним;

копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо);

довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі;

технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок;

копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку;

документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду;

копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності);

заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі.

Перелік документів, встановлений п. 18 Положення, необхідних для приватизації жилого приміщення, не містить такого документа як довідка про участь/неучасть у приватизації державного житлового фонду.

Таким чином, позивач не зобов`язаний надавати довідку про участь/неучасть у приватизації державного житлового фонду, а відповідач не мав права вимагати від позивача зазначену довідку та відмовляти у проведені приватизації квартири у разі її неподання.

Щодо відсутності довідки з відділення Ощадбанку про невикористання житлових чеків гр. ОСОБА_2 на приватизацію за період з 01.01.1993 року по 31.07.1997 року слді зазначити наступне.

Ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» встановлено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

За ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п. 18 Положення № 396, одним з документів, що подається для здійснення приватизації жилого приміщення є документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду.

П. 20 Положення № 396 встановлено, що документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка(и), видана(і) органом приватизації за попереднім(и) місцем(ями) проживання (після 1992 року), щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території).

Відповідно до п. 2.1 Положення про порядок відкриття приватизаційних депозитних рахунків за житловими чеками та здійснення з них платежів, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 27.04.2000 N 179, надалі - Положення № 179, для використання коштів приватизаційних депозитних рахунків громадянин України звертається до установи Ощадного банку України (далі - установа банку) за місцем проживання, де знаходяться списки громадян, які складаються місцевими радами.

За п. 1.4. Положення № 179 Довідки про здійснення операцій за депозитними рахунками видаються тільки клієнтам, їх законним представникам та державним установам, які мають на це право згідно з чинним законодавством.

Зважаючи на викладене, для отримання довідки про невикористання житлових чеків на приватизацію за період з 01.01.1993 року по 31.07.1997 року, ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ) має звернутися до установ АТ «Ощадбанк» за місцем проживання. Вказане підтверджується також відповіддю АТ «Ощадбанк» від 29.03.2021 року на адвокатський запит ОСОБА_11 від 16.03.2021 року.

Проте, у вказаний період ОСОБА_12 не мала зареєстрованого місця проживання, що унеможливлює отримання вказаної вище довідки в АТ «Ощадбанк».

Разом з тим, за ч. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Тож, кожному громадянину, який має право на приватизацію жилого приміщення, гарантовано використання даного права. Право ж ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на приватизацію жилого приміщення не реалізується у зв`язку з неможливістю отримати довідку про невикористання житлових чеків на приватизацію за період з 01.01.1993 року по 31.07.1997 року через відсутність реєстрації місця проживання ОСОБА_2 у вказаний період.

Зважаючи на викладене, обставиною, що підлягає доведенню є факт неприватизації ОСОБА_2 жилого приміщення в період з 01.01.1993 року по 31.07.1997 року.

Судом встановлено відсутність приватизації ОСОБА_12 жилого приміщення в період з 01.01.1993 року по 31.07.1997 року зважаючи на наступне.

Рішенням Виконавчого комітету Кагарлицької міської ради народних депутатів № 97 від 1997 року ОСОБА_9 було прийнято на квартирний облік на позачергову чергу, як особу яка являється евакуйованою із зони відчуження. Сімя ОСОБА_9 складалася з однієї особи.

Відповідно до ст. 31 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Ч. 1 ст. 36 ЖК УРСР передбачено, що облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Згідно з ч. 1 ст. 34 ЖК УРСР потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни:

1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок;

2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам;

3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я Української РСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок;

4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів;

5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності;

6) які проживають у гуртожитках.

Ч. 2 ст. 34 ЖК УРСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України.

За ст. 33 ЖК УРСР потребуючі поліпшення житлових умов члени житлово-будівельних кооперативів, громадяни, які мають жилий будинок (квартиру) у приватній власності, та інші громадяни, що проживають у цих будинках (квартирах), забезпечуються жилими приміщеннями на загальних підставах.

Окрім того, згідно ч. 1 ст. 40 ЖК УРСР громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 40 ЖК УРСР громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту.

Так, 1997 року ОСОБА_2 виїхала на постійне місце проживання до м. Києва, що підтверджується рішенням Подільського районного суду м. Києва від 24.11.2021 року у справі № 2-1720/10 за позовом ОСОБА_2 до Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_3 про визнання права користування жилим приміщенням. У вказаному рішенні зазначено, що ОСОБА_2 перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_1 , 15.03.1997 року вселилася у кв. АДРЕСА_1 . У зв`язку з викладеним, 31.07.2003 року ОСОБА_12 було знято з квартирного обліку.

Також, як встановлено судом у вказаному рішенні «іншого житла на праві користування чи праві власності позивачка не має».

За ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тож, встановлені рішенням Подільського районного суду м. Києва від 24.11.2021 року у справі № 2-1720/10 обставини визнаються судом встановленими.

З вказаних обставин вбачається, що ОСОБА_2 не було приватизовано жилого приміщення в період з 01.01.1993 року по 31.07.1997 року. Також, відсутність жилого приміщення на праві власності у ОСОБА_2 підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 252329453 від 13.04.2021 року.

Відсутність приватизації ОСОБА_2 жилого приміщення після 31.07.1997 року відповідачем не оспорюється.

Тож, вимога про отримання письмової довідки про невикористання ОСОБА_2 житлових чеків на приватизацію за період з 01.01.1993 року по 31.07.1997 року, при тому, що ОСОБА_12 не приватизувалася жила площа, є надмірним формалізмом, та неможливість отримання такої довідки не може бути підставою для відмови у приватизації квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі № 200/18858/16-ц (провадження № 14-165цс18) викладено висновок про те, що органи приватизації, органи місцевого самоврядування, згідно з п. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Перелік таких випадків чітко визначений у законодавстві і є вичерпним. До них належить відсутність у особи права на приватизацію (частина друга статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»), заборона приватизувати конкретне приміщення (частина четверта статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», частина друга статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

За ч. 2 ст. 47 Конституції України громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

З викладеного вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 мають право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання Подільської районної в м. Києві державної адміністрації провести приватизацію квартири АДРЕСА_1 ., загальною площею 38,5 кв. м, житловою площею 24,5 кв. м, на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Щодо позовної вимоги про визнання відмови неправомірною суд приходить до наступного.

Абз. 9 п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян передбачено, що громадянин подає до органів приватизації документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду.

Однак, ОСОБА_1 не має юридичної можливості отримати та подати до Подільської районної у м. Києві державної адміністрації довідки про невикористання житлових чеків на приватизацію, оскільки за період з 01.01.1993 року по 31.07.1997 року ОСОБА_12 .

Разом з тим, за ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тож, вимога позивачів про визнання неправомірною відмови Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, оформленої рішенням Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 25.02.2021 року № 106/25/р-48, у приватизації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 , не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, Положення про порядок відкриття приватизаційних депозитних рахунків за житловими чеками та здійснення з них платежів, ч. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. ст. 8, 31, 33, 34, 36, 40 ЖК УРСР, ст.ст.4, 12, 13, 76-80, 81, 141, 258-259, 263, 264,265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання відмови неправомірною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Подільську районну в м. Києві державну адміністрацію провести приватизацію квартири АДРЕСА_1 ., загальною площею 38,5 кв. м, житловою площею 24,5 кв. м, на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду або через Подільський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 12.01.2022 року.

Суддя Ю. В. Рибалка