БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/79/22
Справа № 356/64/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2022 року Суддя Березанського міського суду Київської області Лялик Р.М., розглянувши заяву судді Лялика Романа Михайловича про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Березанської міської ради Київської області, третя особа: Березанська міська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

07.02.2022 року до Березанського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Березанської міської ради Київської області, третя особа: Березанська міська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, визнання права власності на спадкове майно.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2022 року головуючим суддею у вказаній вище цивільній справі визначено суддю Березанського міського суду Київської області Лялика Р.М.

08.02.2022 року суддя Лялик Р.М. заявив самовідвід, обґрунтовуючи його тим, що 19.12.2008 року ним було винесено рішення у цивільній справі № 2-о-37/2008 р. за позовом ОСОБА_1 до Березанської міської ради про встановлення факту спільного проживання. Вказаним рішенням позовні вимоги було задоволено. Встановлено, що ОСОБА_1 не менше п`яти років до ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала однією сім`єю з померлим ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 .

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 24 червня 2009 року рішення Березанського міського суду Київської області від 19.12.2008 року було скасовано і справу передано на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Зважаючи на те, що в рішенні суду від 19.12.2008 року суддею висловлено правову позицію, у зв`язку із якою було задоволено вимогу ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання, зазначене рішення судом апеляційної інстанції було скасоване, а позовні вимоги зареєстрованої 07.02.2022 року канцелярією суду позовної заяви ОСОБА_1 до Березанської міської ради в частині встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, є ідентичними тим, які були предметом розгляду судом у справі № 2-0-37/2008 р., посилаючись на п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, ОСОБА_3 заявив самовідвід з метою недопущення можливості виникнення у сторін по справі сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість (ч. 2 ст. 40 ЦПК України).

Згідно з ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи, за ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи в судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Відповідно до ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ч. 4 ст. 10 ЦПК України).

За змістом ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Право на подання заяви про самовідвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності.

Відповідно до п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23, прийнятих 19.05.2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Норма про відвід (самовідвід) покликана гарантувати неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігати можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями, недопущення в подальшому невірного сприйняття сторонами рішення суду.

У пункті 49 рішення Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Заява N 33949/02) суд зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Згідно із ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобовязаний заявити самовідвід.

У зв`язку з викладеним, з метою уникнення створення обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи незалежним і безстороннім судом, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про самовідвід.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 36, 39-40, 259, 260 ЦПК України. -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву судді Лялика Романа Михайловича про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Березанської міської ради Київської області, третя особа: Березанська міська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, визнання права власності на спадкове майно.

Справу передати до канцелярії Березанського міського суду Київської області для виконання вимог ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р. М. Лялик