Справа № 180/2968/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
07 лютого 2022 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Янжули О.С.
при секретарі - Котовій Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Марганецької міської ради Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
01 грудня 2021 року позивач звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Марганецької міської ради Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на підставі договору дарування від 16.02.2005 року вона являється власником 13/76 частин будинку АДРЕСА_1 .
В її частині будинку по теперішній час значиться зареєстрованою її племінниця - ОСОБА_2 , яка з травня 2015 року за місцем реєстрації не проживає. Будь-яке її майно у будинку відсутнє. Відповідач не є наймачем, членом сім`ї наймача будинку, будь-яких домовленостей, офіційних договорів, угод між ними немає. Місце перебування відповідача їй не відоме, всі контакти між ними втрачені, комунальні послуги вона не сплачує, участі в утриманні будинку також не приймає. Крім того вона позбавлена можливості вільно та в повному обсязі реалізувати право приватної власності на нерухоме майно, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду з даним позовом. Просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою суду від 11 січня 2022 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судові засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань від неї не надходило.
Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 26 січня 2022 року, наданої на запит суду, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 .
У зв`язку з чим відповідач, крім викликів за вказаною адресою, була викликана до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Оголошення про виклик відповідача опубліковано - 12.01.2022 року.
Відповідно до ч. 11 статті 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.
Представник Марганецької міської ради у судове засіданні не з' явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, за наявними у справі доказами.
Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надала, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд розглядає справу заочно, на підставі наявних у ній доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.
Згідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.ст.76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є власником 13/76 частин домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 16 лютого 2005 року, посвідченого нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучугурним М.А. (а.с. 5), що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Дніпропетровського обласного комунального підприємства "Марганецьке міжміське бюро технічної інвентаризації, номер витягу 6589141 від 24.02.2005 року ( а.с. 6).
Позивач у позові зазначає, що в зазначеному будинку значиться зареєстрованою, однак з травня 2015 року не проживає, її племінниця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , даний факт підтверджується копією домової книги для прописки громадян проживаючих в будинку ( а.с.9-10), однак першої сторінки домової книги, з якої вбачається номер будинку та повна адреса суду не надано, та довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб від 21 листопада 2021 року, виданою головою квартального комітету 27 кварталу Марганецької міської ради ( а.с. 7).
У зв`язку з реєстрацією в будинку відповідача, позивач позбавлена можливості вільно та в повному обсязі реалізувати право приватної власності на нерухоме майно, а тому за захистом своїх прав та інтересів вимушена звернутись до суду.
Актом від 21 листопада 2021 року, затвердженого головою квартального комітету 27 кварталу Марганецької міської ради та підписами сусідів підтверджується, що ОСОБА_2 значиться зареєстрованою у будинку по АДРЕСА_2 , однак за вказаною адресою не проживає з 2015 року ( а.с.8).
Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
На підставі ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 379 Цивільного кодексу України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Статтею ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником або законом.
У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється власником лише 13/76 частин домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 .
Оскільки позивач являється власником лише 13/76 частин даного житлового будинку, тобто не є власником усього будинку, а інші власники вказаного будинку не зверталися до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд вважає, що позов про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задоволенню не підлягає.
Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі наявних у справі матеріалів, а також розподіл судових витрат між сторонами, правове регулювання якого міститься в положеннях ст.ст. 141, 142 ЦПК України.
За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Виходячи з положень ч. 2 ст. 137, п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в задоволенні позовної заяви відмовлено, суд приходить до висновку, що відповідні судові витрати повинні бути покладені на позивача.
Однак, оскільки ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 січня 2022 року позивача звільнено від сплати судового збору, відповідно до ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.
Враховуючи вище викладене, керуючись ст. ст. 316,317,319,321,379,405 ЦК України, ст. ст. 2,3, 4, 10,12,13,19,28,76,81,141,247,258,259,263-265,
268,274-277,279,280-283, 289, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Марганецької міської ради Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.
Судові витрати віднести за рахунок держави.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: О. С. Янжула