Провадження № 2/752/2915/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 лютого 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді - Машкевич К.В.,

при секретарі - Гненик К.П.,

розглянувши цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за позовом ОСОБА_1 до Державного центру зайнятості про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати протиправним та скасувати наказ Державного центру зайнятості №48-к від 25.06.2021 року «Про оголошення догани».

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він з 2017 року працює в Державному центрі зайнятості на посаді начальника Юридичного управління.

Наказом Державного центру зайнятості № 48-к від 25.06.2021 «Про оголошення догани» ОСОБА_1 , було оголошено догану за порушення трудової дисципліни.

Підставою для винесення вказаного наказу стало те, що він у грубій формі відмовився від виконання доручення заступника директора ДЦЗ ОСОБА_2 по опрацюванню проекту Меморандуму між ДЦЗ України та Федеральним агентством зайнятості Німеччини про співробітництво у сфері сезонного працевлаштування у сільському господарстві та захист працівників, проявивши зневажливе та образливе ставлення до керівника, не дотримавшись принципу поваги, дисципліни та субординації у взаємовідносинах підлеглого і керівника, що є грубим порушенням Правил професійної етики та поведінки працівників Державної служби зайнятості (Центрального апарату).

Вважає, що наказ прийнято з порушенням процедури та з надуманих підставах оскільки оскаржуваний наказ виданий особою, яка не мала права накладати стягнення на позивача як начальника юридичного управління ДЦЗ, тобто працівника останнього.

Підставою для застосування дисциплінарного заходу стали службові записки заступника директора ОСОБА_2 від 22.06.2021 та від 25.06.2021. В службовій записці від 22.06.2021 заступник директора звинуватив позивача у тому, що 01.06.2021 він в грубій формі відмовився виконати його доручення щодо опрацювання проекту Меморандуму між Державною службою зайнятості України та Федеральним агентством зайнятості Німеччини про співробітництво у сфері сезонного працевлаштування у сільському господарстві та захист працівників, у зв`язку з чим він довів свою позицію щодо проекту Меморандуму без моєї позиції.

В той же час, у своєму поясненні від 23.06.2021 позивач пояснив, що не міг 01.06.2021 відмовитися від виконання доручення заступника директора ДЦЗ ОСОБА_2 щодо опрацювання проекту Меморандуму між Державною службою зайнятості України та Федеральним агентством зайнятості Німеччини про співробітництво у сфері сезонного працевлаштування у сільському господарстві та захист працівників, оскільки вказаний проект надійшов до Державного центру зайнятості 11.06.2021, а до Юридичного управління лише 14.06.2021.

На виконання резолюції директора ДЦЗ від 14.06.2021 до вх. № 275/20-21 Юридичне управління опрацювало проект Меморандуму та надало свої пропозиції у вигляді порівняльної таблиці на 6 аркушах Управлінню з питань трудової мобільності та міграції 17.06.2021 за № 868/121/12-21.

Крім того, саме пропозиції Юридичного управління були погоджені директором ДЦЗ без зауважень та листом від 18.06.2021 № 33/193/3309-21 надіслані Міністерству економіки.

Правила професійної етики та поведінки працівників складаються з п`яти розділів та містять, зокрема, основні принципи професійної етики та поведінки працівників, загальні цілі та цінності працівників, взаємовідносини між працівниками.

В той же час, в наказі Державного центру зайнятості №48-к від 25.06.2021 «Про оголошення догани» вказано лише посилання на порушення мною Правил професійної етики та поведінки працівників. В наказі не зазначено який саме абзац, якого пункту позивачем було порушено, а також якими доказами це підтверджується.

Вищезазначене підтверджує, що в даному випадку відсутні дисциплінарний проступок, шкідливі наслідки, причинний зв`язок між цими наслідками та поведінкою правопорушника та вина, наказ прийнято з порушенням порядку застосування дисциплінарних стягнень, а отже, оголошення ОСОБА_1 догани було протиправним.

На підставі викладеного просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.08.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

28.10.2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що оспорюваний наказ було підписано заступником директора ОСОБА_3 , який виконував обов`язки директора Департаменту, з 23 по 25 червня 2021, відповідно до наказу від 17.06.2021 № 22в «Про надання відпустки ОСОБА_4 » та наказу «Про розподіл обов`язків між директором Державного центру зайнятості та заступниками директора» № 36 від 18.05.2021, відповідно до якого на період відсутності директора ДЦЗ, обов`язки виконує заступник директора.

Як вбачається з матеріалів наказу, пояснень працівників ДЦЗ, та відповідних електронних листувань, проект Меморандуму поступив на опрацювання до ДЦЗ 01.06.2021 року, та на підставі усного доручення директора ДЦЗ - ОСОБА_4 , Меморандум прийнято до виконання заступником директора ДЦЗ - ОСОБА_2 який відповідно до наказу ДЦЗ від 18.05.2021 №36 «Про розподіл обов`язків між директором Державного центру зайнятості та заступниками директора» безпосередньо координує діяльність Юридичного управління, та директором Департаменту реалізації політики зайнятості ДЦЗ ОСОБА_6

На виконання відповідного доручення Директора, ОСОБА_2 обговорив питання Меморандуму та надав відповідні доручення ОСОБА_5 - заступнику начальника Юридичного управління-начальник відділу нормативно-правового забезпечення ДЦЗ.

Надалі, ОСОБА_2 надав доручення начальнику управління з організаційних питань ОСОБА_8, викликати позивача до кабінету ОСОБА_2 № 1602, на нараду з питань відпрацювання Меморандуму. Безпосередньо в кабінеті 1602, ОСОБА_2 було надано доручення позивачу опрацювати зазначений проект Меморандуму, який порушуючи трудову дисципліну, в грубій формі відмовився від виконання доручення.

Докази надходження Меморандума до ДЦЗ та доручення директора щодо його опрацювання та безпосереднє опрацювання працівниками ДЦЗ - саме 01.06.2021, підтверджується поясненням ОСОБА_6 - директор Департаменту реалізації політики зайнятості ДЦЗ, службовою запискою ОСОБА_5 - заступник начальника Юридичного управління-начальник відділу нормативно-правового забезпечення ДЦЗ; службовою запискою ОСОБА_8 - начальник управління з організаційних питань ДЦЗ; скріншот з електронної робочої скриньки ОСОБА_2 від 1.06.2021 ( ОСОБА_6 направляє ОСОБА_2 - опрацьований ОСОБА_7 ); скріншот з електронної особистої скриньки ОСОБА_2 від 1.06.2021 ( ОСОБА_5 направляє ОСОБА_2 - опрацьований Меморандум).

Враховуючи вищезазначене, вважає, що позовна заява та доводи позивача, є надуманими та необґрунтованими, такими, що не відповідають діючому законодавству та не підлягають задоволенню.

01.11.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив в якій він зазначив, що роздруківка електронного листування не може вважатись електронним документом (копією електронного документа) в розумінні положень ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», тобто не може вважатися доказом, бо не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, оскільки в такому разі неможливо ідентифікувати відправника повідомлення і зміст такого документа не захищений у внесенні правок і викривлення.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїх постановах від 11.06.2019 у справі № 904/2882/18, в 24.09.2019 у справі № 922/1151/18, від 28.12.19 у справі №922/788/19.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язки які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або необережності (Постанова ВС від 20 травня 2020 року справа № 754/4355/17).

В той же час, ні в оспорюваному наказі, ні у відзиві на позов роботодавцем не доведено вину позивача.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 2017 року працює в Державному центрі зайнятості на посаді начальника Юридичного управління.

Наказом Державного центру зайнятості № 48-к від 25.06.2021 «Про оголошення догани» ОСОБА_1 було оголошено догану за порушення трудової дисципліни.

Наказ виданий та підписаний заступником директора Державного центру зайнятості Р.Криган.

Позивач не погоджується з прийнятим наказом, оскільки його прийнято з порушенням процедури та з недоведених підстав, на що слід зазначити наступне.

Встановлено, що підставою для прийняття оспорюваного наказу стало те, що на виконання доручення директора Державного центру зайнятості ОСОБА_4 щодо опрацювання проекту Меморандуму між Державним центром зайнятості України та Федеральним агентством зайнятості Німеччини про співробітництво у сфері сезонного працевлаштування у сільському господарстві та захист працівників 01.06.2021 року заступником директора ДЦЗ ОСОБА_2 , який відповідно до наказу ДЦЗ від 18.05.2021 року №36 «Про розподіл обов`язків між директором Державного центру зайнятості та заступниками директора» безпосередньо координує діяльність Юридичного управління, начальнику Юридичного управління ОСОБА_1 було надано доручення опрацювати зазначений проект.

Начальник Юридичного управління ОСОБА_1 у грубій формі відмовився від виконання доручення заступника директора ДЦЗ ОСОБА_2 проявивши зневажливе та образливе ставлення до керівника, не дотримавшись принципу поваги, дисципліни та субординації у взаємовідносинах підлеглого і керівника, що є порушенням Правил професійної етики та поведінки працівників Державної служби зайнятості (Центрального апарату).

На підставі викладеного, начальнику Юридичного управління ОСОБА_1 було оголошено догану за порушення трудової дисципліни.

Також підставою для винесення вказаного наказу зазначено пояснення ОСОБА_1 від 23.06.2021 року, службові записки заступника директора ДЦЗ ОСОБА_2 від 22.06.2021 року та від 25.06.2021 року.

Встановлено, що у своєму поясненні від 23.06.2021 ОСОБА_1 пояснив, що не міг 01.06.2021 відмовитися від виконання доручення заступника директора ДЦЗ ОСОБА_2 щодо опрацювання проекту Меморандуму між Державною службою зайнятості України та Федеральним агентством зайнятості Німеччини про співробітництво у сфері сезонного працевлаштування у сільському господарстві та захист працівників, оскільки вказаний проект надійшов до Державного центру зайнятості 11.06.2021, а до Юридичного управління лише 14.06.2021.

Представник відповідача заперечуючи проти вказаних обставин зазначив, що доказами надходження Меморандуму до ДЦЗ та доручення директора щодо його опрацювання та безпосереднє опрацювання працівниками ДЦЗ саме 01.06.2021, підтверджується скріншотом з електронної робочої скриньки ОСОБА_2 від 01.06.2021 ( ОСОБА_6 направляє ОСОБА_2 - опрацьований ОСОБА_7 ) та скріншотом з електронної особистої скриньки ОСОБА_2 від 01.06.2021 ( ОСОБА_5 направляє ОСОБА_2 - опрацьований Меморандум).

Однак, у постанові КЦС від 07.07.2021 у справі №587/2051/18 зроблено висновок про те, що роздруківки інтернет-сторінок, які є паперовим відображенням електронного документа, самі по собі не можуть бути доказом у справі.

Отже, роздруківка електронного листування не може вважатись електронним документом (копією електронного документа) в розумінні положень ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», тобто не моя вважатися доказом, бо не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, оскільки в такому разі неможливо ідентифікувати відправника повідомлення і зміст такого документа не захищений в внесення правок і викривлення - аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїх постановах від 11.06.2019 у справі № 904/2882/18, в 24.09.2019 у справі № 922/1151/18, від 28.12.19 у справі №922/788/19.

Що стосується службової записки ОСОБА_8 , стосовно надходження Меморандуму 01.06.2021 року, то суд не приймає її до уваги, оскільки вона складена після звернення позивача до суду з даним позовом, а саме 18.10.2021 року.

Що стосується службової записки ОСОБА_5 від 24.06.2021 року та ОСОБА_6 від 25.06.2021 року, то слід зазначити, що вони не спростовують доводів позивача про те, що вказаний проект Меморандуму був переданий до Юридичного управління 14.06.2021 року.

Крім того, на виконання резолюції директора ДЦЗ від 14.06.2021 до вх. № 275/20-21 Юридичне управління опрацювало проект Меморандуму та надало свої пропозиції у вигляді порівняльної таблиці на 6 аркушах Управлінню з питань трудової мобільності та міграції 17.06.2021 за № 868/121/12-21.

Також встановлено, що саме пропозиції Юридичного управління були погоджені директором ДЦЗ без зауважень та листом від 18.06.2021 № 33/193/3309-21 надіслані Міністерству економіки, що підтверджується копією листа Державного центру зайнятості від 18.06.2021 № 33/193/3309-21.

Будь-яких інших доручень, у тому числі від заступника директора ОСОБА_2 , щодо опрацювання проекту Меморандуму між Державною службою зайнятості України та Федеральним агентством зайнятості Німеччини про співробітництво у сфері сезонного працевлаштування у сільському господарстві та захист працівників 01.06.2021 року позивачу не надходило і вказаного не спростовано відповідачем.

Враховуючи викладене, судом достовірно встановлено, що 01.06.2021 року позивач не отримував доручення від заступника директора ОСОБА_2 на опрацювання Меморандуму, адже останній переданий на опрацювання до Юридичного управління 14.06.2021 року, а тому відповідно проявити зневагу та образливе ставлення, а також порушити Правила професійної етики та поведінки працівників ДЦЗ, позивач не міг, у зв`язку із відсутністю самої події, яка за твердженням ОСОБА_2 привела до порушення трудової дисципліни.

Що стосується службових записок заступника директора ДЦЗ ОСОБА_2 від 22.06.2021 року та від 25.06.2021 року, які стали підставою для видання оспорюваного наказу, то вони не є належним доказом у справі, оскільки вони датовані після опрацювання Юридичним управлінням та погодження директором ДЦЗ проекту Меморандуму.

Правила професійної етики та поведінки працівників Державної служби зайнятості (Центрального апарату) є додатком до Колективного договору Державної служби зайнятості (Центрального апарату) на 2018-2020 роки.

Правила професійної етики та поведінки працівників складаються з п`яти розділів та містять, зокрема, основні принципи професійної етики та поведінки працівників, загальні цілі та цінності працівників, взаємовідносини між працівниками.

В той же час, в наказі Державного центру зайнятості № 48-к від 25.06.2021 «Про оголошення догани» вказано лише посилання на порушення позивачем Правил професійної етики та поведінки працівників та не зазначено який саме абзац, якого пункту ним було порушено.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана.

Відповідно до частини першої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.07.2020 року у справі № 554/9493/17.

Вищезазначене підтверджує, що в даному випадку відсутні дисциплінарний проступок, шкідливі наслідки, причинний зв`язок між цими наслідками та поведінкою правопорушника та вина, наказ прийнято з порушенням порядку застосування дисциплінарних стягнень, а отже, оголошення ОСОБА_1 догани було протиправним.

Щодо посилань позивача стосовно того, що наказ підписаний не уповноваженою особою то суд не приймає їх до уваги, оскільки наказ було підписано заступником директора Криганом Р.В., який виконував обов`язки директора Департаменту, з 23 по 25 червня 2021, відповідно до Наказу від 17.06.2021 № 22в «Про надання відпустки Жовтяк Ю.С.» та Наказу «Про розподіл обов`язків між директором Державного центру зайнятості та заступниками директора» № 36 від 18.05.2021, відповідно до якого на період відсутності директора ДЦЗ, обов`язки виконує заступник директора.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, аналізуючи надані відповідачем в обґрунтування своєї позиції, докази, приходить до висновку про задоволення позову.

При розгляді даної справи, пояснень і заперечень сторін, суд бере до уваги й той факт, що особисті неприязні відносини які склалися між сторонами не можуть бути підставою для винесення оспорюваного наказу, оскільки не являються порушенням трудової дисципліни. А мікроклімат в колективі повинен забезпечуватися керівником закладу, який повинен правильно організувати працю працівників, забезпечувати трудову дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників та поліпшувати умови їх праці та побуту.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 147, 148, 149 КЗпП України, ст. ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 223, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Державного центру зайнятості про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державного центру зайнятості № 48-к від 25.06.2021 «Про оголошення догани ОСОБА_1 ».

Стягнути з Державного центру зайнятості, , місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Еспаладна, 8/10 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в сумі 908,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: