Провадження № 2/639/373/22 Справа № 639/8031/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Марченка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Барабаш Ю.Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 639/8031/21

позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 )

відповідач: ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 )

про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за розпискою від 15.08.2017 року у розмірі 45 000 євро та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 15 серпня 2017 року його мати ОСОБА_3 надала ОСОБА_2 позику в розмірі 45 000 євро (сорок п`ять тисяч євро), що підтверджується оригіналом розписки, яка наразі, знаходиться у позивача. Згідно даної розписки, часом повернення позики є 15 серпня 2020 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_3 , про що 04.09.2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області було складено відповідний актовий запис під №12629. За життя ОСОБА_3 заповіту не залишила, отже після її смерті залишилися спадкоємці за законом. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 є я, її рідний син, ОСОБА_1 7 березня 2019 року нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Після оформлення спадкового права після смерті матері, позивач повідомив відповідачу про зміну кредитора за борговою розпискою від 15.08.2017 року. Після спливу терміну повернення позики за боргової розпискою, позивач неодноразово звертався до ОСОБА_2 з вимогою про повернення позики у досудовому порядку, однак остання відмовлялася від цього.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.01.2022 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження.

У підготовче судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій позов визнала в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в підготовче судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

З матеріалів справи судом встановлено, що 15.08.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір позики, який оформлено відповідною розпискою, відповідно до умов якої ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_3 грошові кошти у сумі еквівалентній 45 000 євро, на строк до 15.08.2020 року.

Згідно копії свідоцтва про смерті серії НОМЕР_1 виданого 04.09.2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 07.03.2019 року державним нотаріусом П`ятої Харківської державної нотаріальної контори Одрінською О.В., спадкоємцем ОСОБА_3 , 1962 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її син, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Наявність заборгованості за розпискою від 15.08.2017 року та невиконання ОСОБА_2 зобов`язань щодо повернення заборгованості зумовила звернення ОСОБА_1 до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України.

Статтею 627 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Крім того, висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 14-134цс18.

Отже, суд приходить до висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення з відповідача на його користь грошових коштів у розмірі 45 000 євро.

08 лютого 2022 року через канцелярію суду позивачем було надано оригінал розписки від 15.08.2017 року.

Наявність оригіналу розписки в кредитора свідчить про існування невиконаного зобов`язання. (постанова Верховного Суду України від 25 квітня 2012 р. у справі № 6-24ц12).

В ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В розписці від 15.08.2017 року зазначено, що відповідач зобов`язався повернути грошові кошти до 15.08.2020 року

Стаття 610 ЦК України встановлює, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частина 4 статті 631 ЦК України встановлює, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відтак, в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що на теперішній час сума боргу залишається неповернутою, а тому суд приходить до висновку про, те що є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу у розмірі 45 000 євро.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду з цим позовом ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 11 895, 00 грн.

Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, судовий збір у розмірі 5 947, 50 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а у сумі 5 947, 50 грн. - поверненню позивачеві з державного бюджету.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 23, 76-81, 82, 133, 141, 142, 223, 247, 265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 10, 509, 524, 530, 533-535, 610, 611, 612, 625, 631, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) борг за розпискою від 15.08.2017 року у розмірі 45 000 (сорок п`ять тисяч) євро.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 5 947 (п`ять тисяч дев`ятсот сорок сім) грн. 50 коп.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) з державного бюджету судовий збір в сумі 5 947 (п`ять тисяч дев`ятсот сорок сім) грн. 50 коп., сплачений згідно платіжного доручення № 57 від 14.12.2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Повний текст рішення складено 08.02.2022 року.

Суддя В. В. Марченко