Ухвала

03 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 947/2949/20

провадження № 61-18260ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Махортова Ігоря Олександровича, треті особи: Дачно-садове товариство «Маяк-2», Комунальне підприємство «Агенція державної реєстрації», про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора та виселення із дачного будинку,

ВСТАНОВИВ:

У 2020 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» (далі - КП «Агенція державної реєстрації») Махортова І. О., треті особи: Дачно-садове товариство «Маяк-2», Комунальне підприємство «Агенція державної реєстрації», про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на дачний будинок (з відкриттям розділу), індексний номер 43307417 від 02 жовтня 2018 року та виселення із дачного будинку АДРЕСА_1 .

Позов ОСОБА_3 обґрунтовано тим, що 01 грудня 2002 року він був прийнятий у члени Садового товариства «Маяк-2» (правонаступником якого є Дачно-садове товариство «Маяк-2») та як член товариства набув право користування земельною ділянкою площею 249 кв. м по АДРЕСА_1 . Також він набув майнові права і на садовий будинок, який самовільно побудував колишній користувач земельної ділянки ОСОБА_4 та передав йому безоплатно одночасно із земельною ділянкою, оскільки не оформив його у свою власність. Земельна ділянка та садовий будинок знаходилися у його володінні та користуванні на законних підставах більше 15 років, на які він набув майнові права, і як користувач земельної ділянки набув право прийняти будинок в експлуатацію.

У червні 2019 року позивач випадково дізнався, що право власності на будинок зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 43307417, прийнятого державним реєстратором КП «Агенція державної реєстрації» Махортовим І. О. 02 жовтня 2018 року.

Зазначав, що оскаржуване рішення порушує його майнові права на будинок, є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_1 надала державному реєстратору документи, які не підтверджують її право як заявника, що має право на спірний будинок, а виготовлений на її замовлення технічний паспорт на дачний будинок та довідка не можуть підтверджувати, що вона побудувала цей будинок до 05 серпня 1992 року, оскільки станом на цю дату їй було лише 8 років; надала державному реєстратору документи, які не передбачені законодавством в якості підстави виникненням у неї права власності на будинок, і не підтверджують набуття нею права власності, та стосуються інших осіб, а не ОСОБА_1 . У свою чергу, державний реєстратор прийняв рішення без належного встановлення відповідності заявлених ОСОБА_1 прав поданим нею документам, а саме: за заявою особи, яка не мала права звертатися із заявою про державну реєстрацію права власності, та на підставі документів, що відповідно до законодавства не підтверджують набуття нею як заявником права власності на цей будинок. Зокрема, норми законодавства, на які послався державний реєстратор у рішенні, не визначають перелік документів для здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а тому з рішення державного реєстратора Махортова І. О. неможливо встановити, з яких міркувань ОСОБА_1 була визначена державним реєстратором як належний заявник для проведення державної реєстрації права власності, чим він керувався, приймаючи надані відповідачкою ОСОБА_1 документи в якості підстави для реєстрації набуття нею права власності на дачний будинок. Рішення про прийняття ОСОБА_1 у члени товариства СТ «Маяк-2» не приймало.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано незаконним та скасувано рішення державного реєстратора КП «Агенція державної реєстрації» Махортова І. О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 43307417 від 02 жовтня 2018 року, на підставі якого право власності зареєстровано за ОСОБА_1 на дачний будинок загальною площею 132,3 кв. м, житловою площею 48,1 кв. м, що розташований по АДРЕСА_1 . У задоволенні вимоги щодо усунення перешкод у користуванні нерухомістю шляхом виселення ОСОБА_1 відмовлено.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у листопаді 2021 року засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 24 грудня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ; витребувано справу з суду першої інстанції; надано учасникам справи час на подання відзивів на касаційну скаргу.

У січні 2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся через систему «Електронний суд» до Верховного Суду із заявою про зупинення виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2021 року.

Заяву обґрунтовує тим, що позивач розпочав активні дії з перереєстрації спірного майна, про що свідчить, зокрема, ухвала Київського районного суду м. Одеси від 17 січня 2022 року, якою задоволено заяву представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 про встановлення способу та порядку виконання судового рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2021 року у справі № 947/2949/20. Встановивши, що це рішення є підставою для припинення права власності ОСОБА_1 на дачний будинок загальною площею 132,3 кв. м, житловою площею 48,1 кв. м, що розташований на АДРЕСА_1 та державної реєстрації припинення права власності ОСОБА_1 на дачний будинок загальною площею 132,3 кв. м, житловою площею 48,1 кв. м, що розташований на АДРЕСА_1 . Зазначає, що ухвалу оскаржує в апеляційному порядку. З урахуванням зазначеного, вважає, що є підстави для зупинення виконання судового рішення у порядку статті 436 ЦПК України.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Системний аналіз зазначених норм свідчить, що суд касаційної інстанції може розглянути питання щодо одного заходу зупинення оскаржуваного рішення, а саме виконання або його дії. При цьому суд, за наявності підстав, може зупинити дію лише того судового рішення, яке не підлягає примусовому виконанню.

Оскільки рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2021 року, виконання якого просить зупинити представник заявника не підлягає примусовому виконанню, тому клопотання про зупинення його виконання не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 436 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Махортова Ігоря Олександровича, треті особи: Дачно-садове товариство «Маяк-2», Комунальне підприємство «Агенція державної реєстрації», про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора та виселення із дачного будинку відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак