Справа № 453/1757/21
№ провадження 2/453/169/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2022 року Сколівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Брони А.Л.
секретаря судового засідання Бендеш А.І.,
без учасників справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе Львівської області в порядку позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,
10.12.2021 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якій просить визнати за ним право власності на будинок садибного типу загальною площею 108,1 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області від 28.12.2021 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, з визначенням підготовчого засідання.
Позовна заява обгрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_5 , після смерті котрої відкрилася спадщина до складу якої увійшов житловий будинок, що за адресою: АДРЕСА_1 , який померла заповіла своєму внуку ОСОБА_1 .
Позивач зазначає, що проживав разом зі своєю бабусею до дня її смерті у АДРЕСА_1 . 15.04.2021 року звернувся до Сколівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі, однак отримав відмову, з підстав відсутності у нього оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.
Позивач ОСОБА_4 в підготовче засідання не з`явився, але попередньо його представник адвокат Комарницька М.В. подала до суду клопотання про розгляд справ без її участі та участі довірителя, зазначивши про те, що позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в підготовче засідання також не з`явилися, попередньо подавши до суду клопотання про визнання позовних вимог ОСОБА_4 та про розгляд справи без їх участі.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.
За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому засіданні та ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні, відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, - немає.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивача ОСОБА_5 , про що свідчить копія свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_1 , видане 27 січня 2021 року Виконавчим комітетом Славської селищної ради Сколівського району Львівської області, відповідно до актового запису № 19.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 в с. Н. Рожанка Сколівського району Львівської області склала заповіт, який посвідчений в.о. старости Нижньорожанківського старостинського округу Славської селищної ради Фединяк Я.М., відповідно до тексту якого на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження:
-заповіла своєму внуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 142,9 кв.м., житловою площею 101,0 кв. м. з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серії НВА №772798 та земельні ділянки в ур. «Погар»;
-заповіла своєму внуку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 109,2 кв.м., житловою площею 41,6 кв. м. на підставі технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, серії АЕ №001525 від 24 квітня 2017 року та земельну ділянку в ур. «Літовища», загальною площею 0,4797 га на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серії НОА 437721;
-заповіла своєму сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 37,8 кв.м., житловою площею 11,7 кв. м. з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серії НОМЕР_2 від 29.09.2008 року та земельну ділянку в ур. «Перезинь», загальною площею 1,1593 га на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серії НОА 437722.
В матеріалах справи наявний дублікат зазначеного заповіту ОСОБА_5 від 06.02.2020 року, який на даний час є чинним, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданою 23.11.2021 року за реєстровим номером 67438584.
Внаслідок смерті бабусі позивача ОСОБА_5 відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якої увійшов спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно довідки №776, виданої 05.05.2021 року старостою сіл Верхня Рожанка, Нижня Рожанка Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 спадщину після смерті бабусі прийняв шляхом постійного проживання зі спадкоємцем до дня смерті відповідно до норм ч. 3 ст.1268 ЦК України, де зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Про спільне проживання позивача разом з бабусею за одною адресою свідчить довідка № 777, видана 05.05.2021 року старостою сіл Верхня Рожанка, Нижня Рожанка Славської селищної ради Стрийського району Львівської області.
Спадкоємців до частки в спільному майні подружжя згідно ст. 60 Сімейного кодексу України та до обов`язкової частки, згідно ст. 1241 УК України - немає.
15.04.2021 року позивач подав до нотаріуса заяву за № 341 про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5 .
На підставі цієї заяви державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори 15.04.2021 року було заведено спадкову справу № 147/2021 та листом від 02.11.2021 року за вих. №956/01-16 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 у зв`язку з відсутністю у нього оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно - спірний житловий будинок.
Частинами 1, 3 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).
Відповідно до п. 3.1 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).
Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до норм ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Як вбачається з виписки з погосподарської книги с. Нижня Рожанка Сколівського району Львівської областті на 2016-2020 років, садибний (індивідуальний) житловий будинок 2016 року побудови, загальною площею 109,2 кв.м. житловою площею 41,6 кв.м. та приналежні до нього господарські будівлі та споруди, за адресою: АДРЕСА_1 , який був побудований та рахувався за гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Із витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва та довідки ФОП ОСОБА_6 , , що загальна площа спірного житлового будинку (позначеного в технічному паспорті літерою «А-2») становить 108,1 кв. м, з неї житлова 41, кв. м. Приналежним майном до цього жилого будинку є хвіртка (№1) та огорожа (№2). Житловий будинок побудований в 2016 році. Інвентаризаційна вартість - 1304315 грн.
Слід зазначити, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Відповідно до роз`яснень, викладених у листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.
За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.
Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.
За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.
До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.
Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.
На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.
Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).
Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Аналіз вищенаведених норм закону дає підстави стверджувати, що покійна ОСОБА_5 набула за життя право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , однак свої спадкові права юридично не оформила.
Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Таким чином, оскільки іншим чином, окрім звернення до суду, захистити своє набуте в порядку спадкування право власності на майно спадкодавця не можливо, а також з метою забезпечення належної реалізації права власності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 1223, 1268, 1296, 1297, 1299 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 90, 95, 258-259, 264-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд-
Позов ОСОБА_1 - адовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), право власності на будинок садибного типу загальною площею 108,1 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП невідомий.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий.

Суддя