ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/710/21
Провадження №2/477/143/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді Глубоченка С.М.

за участі секретаря судового засідання Заїченко О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

та визнання права власності на нерухоме майно

в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок та земельну ділянку, загальною площею 0,2677 гектарів для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовані в АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , після смерті якого залишилось спадкове майно, яке складається зі спірного нерухомого майна. За життя батько склав заповіт, яким заповів своїм дітям усе належне йому майно. У визначений законом строк він звернувся із заявою про прийняття спадщини, а його сестра відповідач ОСОБА_2 після подання заяви про прийняття спадщини, згодом відмовилася від спадщини. Однак, нотаріусом відмовлено в оформленні спадщини у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Ухвалою суду від 21 травня 2021 року позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків, які в подальшому усунуті 18 жовтня 2021 року.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 20 січня 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надіслав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглянути за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надіслала заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення та просила справу розглянути за її відсутності.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до частини шостої статті 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Складання повного рішення судом відкладено до 11 лютого 2022 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд установив наступні факти та відповідні правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02 серпня 2012 року, виданого Лиманівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області (а.с.7).

За життя, 20 жовтня 2005 року, ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів у рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_2 все належне йому майно, в тому числі й спірне нерухоме майно (а.с.52).

Указаний заповіт, згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 06 вересня 2012 року №31584993 є чинним (а.с.49).

Згідно частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 ЦК України).

Позивач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 19 травня 1975 року серії НОМЕР_1 (а.с.59).

Згідно свідоцтва про народження від 09 березня 1956 року серії НОМЕР_2 та свідоцтва про укладення шлюбу від 25 червня 1975 року серії НОМЕР_3 відповідач ОСОБА_2 є дочкою померлого ОСОБА_3 (а.с.60).

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно довідки виконкому Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 19 лютого 2021 року №174 на день відкриття спадщини, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з спадкодавцем ОСОБА_3 за однією адресою в АДРЕСА_2 проживав та був зареєстрований син померлого ОСОБА_1 (а.с.62).

Крім того, 06 вересня 2012 року позивач ОСОБА_1 подав заяву державному нотаріусу Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька ОСОБА_3 (а.с.46).

Відповідач ОСОБА_2 також подала заяву державному нотаріусу Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька ОСОБА_3 , однак згодом від прийняття спадщини відмовилася (а.с.47, 80).

Отже, в силу частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3 за заповітом та таким, що прийняв всю спадщину після смерті батька та набув право на спадкове майно.

До складу спадщини, у відповідності до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район.

Згідно Постанови Верховної Ради України від 17 липня 2030 року №807-ХІ «Про утворення та ліквідацію районів» ліквідовано Вітовський район Миколаївської області та утворено в Миколаївській області Миколаївський район (з адміністративним центром у місті Миколаїв) у складі територій Березанської селищної, Веснянської сільської, Воскресенської селищної, Галицинівської сільської, Коблівської сільської, Костянтинівської сільської, Куцурубської сільської, Миколаївської міської, Мішково-Погорілівської сільської, Нечаянської сільської, Новоодеської міської, Ольшанської селищної, Очаківської міської, Первомайської селищної, Радсадівської сільської, Степівської сільської, Сухоєланецької сільської, Чорноморської сільської, Шевченківської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09 вересня 2011 року ОСОБА_3 належав житловий будинок з господарськими будівлями, огорожами і спорудами, що розташований у АДРЕСА_2 (а.с.10).

Зазначене свідоцтво про право власності на нерухоме майно втрачено (а.с.92).

Право власності на спірний житловий будинок, згідно витягу про державну реєстрацію прав від 09 вересня 2011 року зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с.11).

Згідно копії державного акта на право приватної власності на землю серії МК №04956, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №122, ОСОБА_3 на підставі рішення Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 28 серпня 1993 року №179 належала земельна ділянка загальною площею 0,2677 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в АДРЕСА_1 (а.с.15, 17).

Рішенням Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 03 травня 2000 року №3 «Про зміну нумерації житловому будинку та присадибної ділянки» нумерація житлового будинку та присадибної ділянки, що розташовані у АДРЕСА_3 , змінено з АДРЕСА_4 (а.с.16).

Зазначений державний акт на право приватної власності на землю серії МК №04956 від 14 вересня 1993 року є чинним, у визначеному законом порядку не скасований.

Згідно частини першої статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Вартість спірної земельної ділянки та житлового будинку, згідно звітів про оцінку від 18 жовтня 2021 року становить 29 877,00 грн та 59 923,00 грн відповідно (а.с.29, 30).

Оформлення спадщини позивачем позасудовим шляхом неможливе, що підтверджується відмовою державного нотаріуса Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області Оксани Краснікової від 24 лютого 2021 року (а.с.17).

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту, передбачених статтею 16 ЦК України.

Згідно частини дев`ятої статті 141 ЦПК України судові витрати покласти на позивача ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

житловий будинок з господарськими будівлями, огорожами та спорудами, розташований у АДРЕСА_2 , що належав померлому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09 вересня 2011 року;

земельну ділянку, загальною площею 0,2677 гектарів для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану в АДРЕСА_2 , що належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії МК №04956 від 14 вересня 1993 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №122.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО

Повне рішення складено

11 лютого 2022 року.