Справа № 565/219/22
Провадження № 2/565/215/22
У Х В А Л А

09 лютого 2022 року м. Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі судді Бренчук Г.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Вараського ліцею № 4 Вараської міської територіальної громади Рівненської області про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Кузнецовського міського суду Рівненської області з позовною заявою до Вараського ліцею № 4 Вараської міської територіальної громади Рівненської області у якій просить суд визнати незаконним та скасувати наказ директора Вараського ліцею № 4 Вараської міської територіальної громади Рівненської області від 05 листопада 2021 року № 272-к/тр про відсторонення від роботи ОСОБА_1 та відновити попереднє становище ОСОБА_1 , допустивши останню до виконання своїх трудових обов`язків на посаді асистента вчителя Вараського ліцею № 4 Вараської міської територіальної громади Рівненської області; стягнути з Вараського ліцею № 4 Вараської міської територіальної громади Рівненської області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у період з 08 листопада 2021 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 ст.133 ЦПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У відповідності зі ст.5 вищезазначеного Закону, у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі позивачі звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Разом з тим, заявлені позивачем вимоги не стосуються поновлення на роботі, оскільки зі змісту позову вбачається, що припинення її трудових відносин з відповідачем не відбулось.

Крім того, згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі №369/10046/18 (провадження № 61-9664сво19), а також ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 08.04.2021 у справі № 755/12623/19 ( провадження № 14-47цс21), виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу (ч.2 ст.235 КЗпП України) не є різновидом оплати праці та елементом структури заробітної плати. За змістом норм чинного законодавства середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні ст.2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.

Відтак, пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (незаконного відсторонення).

Таким чином, при зверненні ОСОБА_1 до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, сплаті підлягає судовий збір за ставками, встановленими для позовних заяв майнового (яка залежить від ціни позову) та немайнового характеру (на момент звернення до суду 992,40 грн.)

З доданої до позовної заяви квитанції № 0.0..1 від 04 лютого 2022 року вбачається, що позивач сплатила судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп., тобто за однією вимогою немайнового характеру.

Виходячи з положень ст.176 ЦПК України, а також беручи до уваги, що на момент надходження до суду позову ОСОБА_1 відсутня можливість встановити ціну позову за вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд на підставі ч.2 ст.6 Закону України «Про судовий збір» попередньо визначає розмір судового збору, що підлягає сплаті за даною вимогою, у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 992,40 грн., з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, що буде встановлена судом у процесі розгляду справи.

Статтею 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст. 175, 177 ЦПК України постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначається підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку для усунення недоліків. Недоліки позовної заяви, зазначені у цій ухвалі, підлягають усуненню шляхом надання до суду квитанції про сплату судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 175, 177, 185 України, суддя,

у х в а л и в:

Залишити позовну заяву ОСОБА_1 до Вараського ліцею № 4 Вараської міської територіальної громади Рівненської області про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи, без руху.

Надати позивачу десятиденний строк для усунення недоліків, який рахувати з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у зазначений строк позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В.Бренчук