Справа № 189/1306/21
РІШЕННЯ

іменем України

10.02.2022 року Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Степанової О.С.

при секретарі Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В позовній заяві вона зіслалася на те, що вона є племінницею ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в м. Макіївка, Червоногвардійського району Донецької області. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з невиплаченої пенсії. Крім позивачки інших спадкоємців немає. Померлий дядько був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Незадовго до смерті дядько позивачки поїхав на непідконтрольну територію до друзів, де раптово помер. Після його смерті позивачка отримала свідоцтво про смерть лише в червні 2021 року. Відповідно до Розпорядження КМУ від 07 листопада 2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Макіївка входить до вказаного переліку. Відтак, на даній території органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Крім того, в той час була активна фаза загострення пандемії COVID-19. Постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу СОVID - 19» № 211 від 11 березня 2020 року, починаючи з 12 березня 2020 року по 3 квітня 2020 року, а потім продовжено і надалі, було установлено на всій території України карантин та введено відповідні карантинні заходи та обмеження. На території Донецької народної республіки було введено майже аналогічні обмеження. А тому позивачка фактично не мала можливості провести відповідні дії щодо отримання документів. Після повернення на територію України, ОСОБА_1 одразу почала оформлювати необхідні документи, зокрема змушена була у судовому порядку встановлювати факт смерті дядька, що зайняло певний час. Так, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.07.2021 року, встановлено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у місті Макіївка. Свідоцтво про смерть ОСОБА_2 було видане Деснянським районним у місті Києві відділом ДРАЦС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) 15 липня 2021р. Таким чином, на момент отримання свідоцтва про смерть минув шестимісячний строк для прийняття спадщини, із-за незалежних від волі позивача причин, адже ОСОБА_1 не могла виїхати досить тривалий час на підконтрольну територію, витратила певний час на збирання необхідних документів, зокрема для встановлення факту смерті. В зв`язку з чим, просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності сторін, які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності.

Позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити.

Представник відповідача Покровської селищної ради рішення просить винести на розсуд суду.

Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12.01.2021 року, виданого на тимчасово окупованій території України, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Макіївка Донецької області (а.с.16).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.07.2021 року було встановлено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у м. Макіївка Червоногвардійського району Донецької області (а.с.21-23).

15.07.2021 року Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , згідно якого ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Макіївка Донецької області, про що складено відповідний актовий запис за №1281 (а.с.17).

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_3 (а.с.7).

Як вбачається з копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є рідними братом та сестрою (а.с.13,14).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , 06.09.1975 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с.15).

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 являється рідною племінницею ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , та є спадкоємцем п`ятої черги за законом.

Так, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини.

Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Суд констатує, що прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування.

Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.

Натомість судом встановлено, що позивачка названих вище вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини не подавала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини.

Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №68326096, виданої 31.01.2022 року, яка була сформована приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г., спадкова справа померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 не заводилась (а.с.47).

Згідно довідки завідувача Покровської державної нотаріальної контори Кривошей О.Г. від 27.01.2022 року, спадкова справа до майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , у Покровській державній нотаріальній конторі не заводилась (а.с.46).

Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема ЗУ "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності суддів та нотаріусів. Отже, у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

Це знайшло також підтвердження у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику в справах про спадкування", в якому вказується, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину у судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися за правилами позовного провадження.

Більш того, згідно глави 10 «Видача свідоцтва про право на спадщину» Наказу Міністерства юстиції України №296/5 «Про порядок вчинення нотаріальних дій» вбачається, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Пунктом 1.2 пункту 1 глави 10 вказаного Порядку передбачено, що при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Пунктом 2.1.пункту 2 глави 10 цього ж порядку вбачається, що Спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Суд вважає зазначити, що саме з моменту подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, нотаріус розпочинає процедуру встановлення дотримання заявником ( ОСОБА_1 ) вимог Закону та наявність підстав для вступу у спадщину, та приймає відповідне рішення (в тому числі, у разі пропуску 6-місячного строку надає відповідне письмове роз`яснення).

Таким чином, особа має право звернутися до суду тільки після отримання у нотаріуса відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Однак, позивачка особисто з заявою до нотаріуса не зверталася та будь-яких рішень (роз`яснень) не отримувала. Звернення до суду до цього моменту є передчасним, і в такому випадку суди підміняють органи нотаріату, що не відповідає закону.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позивачкою не дотримана процедура вступу у спадщину, у зв`язку з чим, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272 ЦПК України, ст. ст. 1265, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд -

вирішив :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Покровської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.С. Степанова

10.02.2022