Ухвала

04 лютого 2022 року

м. Київ

справа №347/2077/19

провадження №61-19995ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ткачука О. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду від 15 червня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Косівської міської ради об`єднаної територіальної громади Косівського району Івано-Франківської області про визнання недійсним державного акту на право власності на землю та скасування рішення органу місцевого самоврядування,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Косівського районного суду від 15 червня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду

від 02 листопада 2021 року в указаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 24 грудня 2021 року дана касаційна скарга була залишена без руху для усунення її недоліків, а саме: заявнику необхідно було надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги з її копіями та доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею

389 ЦПК України підстави (підстав) касаційного оскарження судових рішень та надати докази доплати судового збору за подання касаційної скарги.

На виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції заявником надіслано квитанцію про доплату судового збору за подання касаційної скарги уточнену редакцію касаційної скарги, у якій зазначає, що подає касаційну скаргу на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України та посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 522/2201/15. Разом з тим, заявником не зазначено щодо якої саме норми права у подібних правовідносинах не був врахований судом апеляційної інстанції висновок Верховного Суду. Натомість обґрунтування касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі.

Мотивувальна частина касаційної скарги містить нормативно-правове обґрунтування, проте, суд не наділений повноваженнями на власний розсуд з контексту скарги вибирати ті норми права, з застосуванням яких не погоджується скаржник.

Крім того, заявник посилається на порушення судом норм процесуального права. Обґрунтування заявником вказаної підстави касаційного оскарження зводиться до недослідження судом зібраних у справі доказів (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України). Проте, ця підстава для касаційного оскарження судового рішення застосовується лише за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу. Заявником не зазначено обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України), в окремих випадках непідтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).

Враховуючи викладене, заявник у відведений судом строк, не виконав вимог ухвали Верховного Суду від 24 грудня 2021 року, недоліки касаційної скарги не усунув, що перешкоджає суду касаційної інстанції відкрити касаційне провадження. Касаційна скарга підлягає поверненню.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню

з нею, за відсутності обставин, що стали підставою для повернення касаційної скарги.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду від 15 червня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Косівської міської ради об`єднаної територіальної громади Косівського району Івано-Франківської області про визнання недійсним державного акту на право власності на землю та скасування рішення органу місцевого самоврядування, вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. С. Ткачук