Справа № 337/3413/21
Провадження №2/337/44/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Смірнової А.О.

позивача ОСОБА_1

представник відповідача Нечет О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження, в судовому засіданні, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Водоканал», про відшкодування моральної шкоди

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовної заяви, відзиву на позов.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Комунального підприємства «Водоканал», про зобов`язання відновити незаконно знятий з обліку лічильник холодного водопостачання 05.01.2021 року, та відшкодування моральної шкоди у розмірі 230000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 11 березня 2003 року його лічильник холодного водопостачання був поставлений на облік КП «Водоканал». 05 січня 2021 року лічильник був знятий з обліку посадовими особами КП «Водоканал», та йому почали нараховувати обсяг використаного водопостачання за нормою, як без лічильника затвердженого рішенням виконавчого комітету запорізької міської ради від 01.12.2017 за № 768 з розрахунку на одну особу, мотивуючи це тим що позивач не здійснив державну перевірку засобу обліку холодної води. Позивач неодноразово звертався до посадових осіб КП «Водоканал» для повернення лічильника водопостачання на облік, але йому у цьому відмовили.

Мотивуючи отримання моральної шкоди позивач зазначив що він є онкохворим і дії посадових осіб КП «Водоканал» додають ще більше душевних переживань, він постійно перебуває в нервовій напрузі, вимушений звертатися в різні правоохоронні інстанції. Такі обставини негативно впливають на його звичайний життєвий ритм, погано позначаються на психологічному стані.

16.08.2021 року, до суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому, окрім іншого, вказано, що в квартирі за адресою позивача: АДРЕСА_1 встановлений прилад, що забезпечує індивідуальний облік холодної води.

Остання повірка вищезазначеного приладу була здійснена 06.02.2015р.

КП «Водоканал», як суб`єкт господарювання, що надає послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, на адресу ОСОБА_1 надіслало лист від 12.03.2020р., яким було повідомлено про необхідність здійснення державної повірки засобу обліку холодної води. Також листом позивача було попереджено, що в разі не проведення своєчасної повірки приладі обліку холодної води, підприємство буде вимушено проводити нарахування згідно з нормою водоспоживання. Листом від 05.12.2020р. позивачу була повторно повідомлені вищезазначена інформація.

Листом від 25.03.2020р. на запит ОСОБА_1 , КП «Водоканал» надало вичерпну інформацію щодо необхідності та порядку проведення повірки приладу обліку, встановленого у позивача

Позивач був повідомлений належним чином про необхідність проведення повірки приладу обліку холодної вводи, встановленого за його адресою, а також про порядок здійснення нарахувань за надані послуги в разі не проведення такої повірки. На підтвердження цього, позивачем додані до позовної заяви копії вищезазначених листів.

Крім того, 22.09.2020р. представник КП «Водоканал» здійснив вихід за адресою ОСОБА_1 для зняття контрольних показань, однак позивач не надав доступ до приладу обліку холодної води, про що складений відповідний акт.

Повторний вихід представником КП «Водоканал» був здійснений 09.12.2020р., під час якого ОСОБА_1 впустив в квартиру працівника підприємства, однак доступу до приладу обліку холодної води надати відмовився.

Враховуючи все вищезазначене, а також те, що станом на січень 2021р. позивачем не була здійснена повірка приладу, що забезпечують індивідуальний обліку води за його адресою. КП «Водоканал» був позбавлений законних підстав для здійснення нарахувань за використані послуги на підставі показань такого приладу.

КП «Водоканал» з січня 2021р. здійснює нарахування за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 згідно із встановленою нормою водоспоживання.

Таким чином, позивач обґрунтував заподіяну йому моральну шкоду виключно словами, що містяться в позові, не надавши належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяній йому такої шкоди та відповідно її розмір компенсації в сумі, яка становить саме 230000 грн. Крім того, будь-яких доказів, щодо порушення КП «Водоканал» чинного законодавства та прав позивача, які саме спричинили вищезазначену шкоду, також надано не було.

На підставі наведеного, вважає, що наявні підстави для відмови позивачу в задоволень: вимог про відшкодування моральної шкоди в повному обсязі.

Вважає, що права позивача підприємством не порушувалися. КП «Водоканал» виконує свої обов`язки у відповідності до вимог діючого законодавства, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

У момент пред`явлення позову та порушення справи існує лише припущення про те, що відповідач - це особа, яка може порушувати права позивача. Відповідач - це особа, яка вступає у процес або притягується судом до участі у справі за вказівкою і вимогою позивача. Процесуальне законодавство передбачає, що в позовній заяві обов`язково повинні міститися підстави, з яких можуть випливати вимоги позивача до відповідача. Фактично ж матеріали справи містять докази відсутності порушень прав позивачів КП «Водоканал».

Доказів, що КП «Водоканал» порушив вимоги чинного законодавства, здійснюючи нарахування за надані послуги у необхідній кількості та встановленої якості послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, позивачем не надано.

Копії листів, яким КП «Водоканал» неодноразово повідомляв позивача про необхідність здійснення повірки приладу обліку води та порядок нарахувань за надані послуги в разі нездійснення такої повірки.

Просить суд у позові відмовити.

25.08.2021 року до суд від позивача надійшли заперечення на відзив.

У своїх запереченнях на відзив позивач зазначив що представник відповідача у відзиві на позовну заяву посилається на ч. 4 ст. 17 закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» в якій йдеться про те що періодична повірка, обслуговування та ремонт вузлів обліку здійснюється за рахунок власників таких вузлів обліку, що позивач не оспорює так як був знятий з обліку не вузол обліку а лічильник водопостачання проведення повірки, обслуговування та ремонт якого відповідно до п.4 ст. 17 закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» покладається на суб`єкт господарювання, що надає послуги з електро, тепло, газо і водопостачання. Позивач вважає що обґрунтованість заподіяної йому моральної шкоди підтверджується доданими до позовної заяви документами в повному обсязі.

Процесуальні дії у справі.

23.07.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання.

09.08.2021 року до суду від позивача надійшла заява про відвід судді.

Ухвалою суду від 17.08.2021 року в задоволенні заяви про відвід було відмовлено.

04.11.2021 року, закрито підготовче провадження у справі.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з мотивів викладених у позові і запереченнях на відзив та з посиланням на ч.4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Також вказав, що повірка та ремонт приладу обліку повинна проводитись суб`єктами господарювання. Пояснив, що відповідач зняв його лічильник води з обліку і незаконно нараховує по 255 одиниць на одну особу і до цього часу дані лічильника не приймає. Позивач звертався до мера, президента, генерального прокурора з приводу неправомірних дій відповідача, та у відповідь отримав одні відписки, і на цьому все закінчилось. Йому завдана моральна шкода, порушено робочий ритм, він вимушений звертатися до різних інстанцій, у нього онкологічне захворювання. В обґрунтування моральної шкоди в 230 тисяч грн. вказав, що до 227 тисяч справа вважається малозначною, та Європейський суд стягує моральну шкоду в 3000 евро, що становить приблизно 150 тисяч грн., а він вважає, що справа не може бути малозначною. Також просить стягнути з відповідача судові витрати в 1040 грн.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечує з мотивів викладених у відзиві. Суду пояснила, що позовні вимоги не обґрунтовані і не доведені, і відповідно до ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», повірка проводиться за рахунок власників приладу обліку. Ніякого договору з позивачем не укладалось. Відповідальність за своєчасність повірки приладів обліку покладена на підприємство яке надає послуги. Остання повірка приладу позивача проводилась у 2015 році. Позивачеві надсилався лист у березні 2020 року з приводу необхідності повірки. Листами позивачеві надавались відповідні роз`яснення і відповіді. У 2020 році контролер намагалась перевірити прилад обліку позивача, однак йому цього не надали. Нарахування здійснювалось за тарифами. Також вказала, що жодних дій або бездіяльності які б спричинили моральну шкоду позивача, здійснено не було.

Установлені судом фактичні обставини у справі.

Відповідно до рахунку на оплату послуг з централізованого водопостачання і водовідведення за квітень 2021 року, по особовому рахунку НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , КП «Водоканал» нараховано оплату за тарифами, із розрахунку на одну особу: за централізоване водопостачання 245 л./доб., централізоване водовідведення 245 л./доб., централізоване водовідведення ГВ 140 л./доб.(а.с.21).

Позивач ОСОБА_1 звертався до Запорізької міської ради, КП «Водоканал» з приводу покладення проведення періодичних перевірок на власників лічильників(а.с.15), в органи поліції і прокуратури(а.с.18-20).

Позивач ОСОБА_1 звертався до ТОВ «Українська соціальна медіа група» з приводу комунальних послуг, на що отримав відповіді(а.с.26-28).

покладення проведення періодичних перевірок на власників лічильників(а.с.15), в органи поліції і прокуратури(а.с.18-20).

Департамент з Управління Житлово комунальним господарством Запорізької міської ради, листом від 08.04.2020 року, надано відповідь ОСОБА_1 на його звернення від 19.03.2020 року з приводу незгоди нарахування за житлово комунальні послуги(а.с.16-17).

Відповідно до листа від 13.05.2020 року, Офіс Президента України направив звернення ОСОБА_1 від 05.05.2020 року, до Прокуратури Запорізької області(а.с.22).

Відповідно до листа від 20.05.2020 року, Прокуратура Запорізької області направила звернення ОСОБА_1 щодо можливого вчинення кримінального правопорушення та з інших питань, до Запорізької місцевої Прокуратури №3(а.с.23).

Відповідно до листа Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУПН в Запорізькій області від 17.08.2020 року, ОСОБА_1 повідомлено, що за його зверненням від 16.07.2020 року не виявлено ознак адміністративних чи кримінальних правопорушень, у тому числі з приводу завищених і незаконних рахунків по сплаті комунальних послуг з КП «Водоканал»(а.с.24).

Дніпровська окружна прокуратура, листом від 26.04.2021 року повідомила ОСОБА_1 , на його звернення від 30.03.2021 року та 22.04.2021 року, про скасування прокурором 23.04.2021 року постанови сектору дізнання про закриття кримінального провадження(а.с.11).

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 13.05.2021 року внесені відомості за заявою ОСОБА_1 про вчинення відносно нього шахрайських дій з боку КП «Водоканал», які незаконно нараховують борг за послуги водопостачання за ч. 1 ст. 190 КК України(а.с.13).

За даним кримінальним провадженням, ОСОБА_1 постановою від 31.05.2021 року визнаний потерпілим(а.с.14).

КП «Водоканал» 12.03.2020 року, 05.12.2020 року надсилало ОСОБА_1 повідомлення з приводу повірки приладу обліку, та можливого нарахування за н6ормою водоспоживання із розрахунку 0,245 м.куб. на одну особу на добу(а.с. 25, 29).

Відповідно до доповідної від 06.01.2021 року, у квартирі ОСОБА_1 встановлений прилад обліку холодної води термін Держповірки якого закінчився, 09.12.2020 року інспектор КП «Водоканал» відвідала абонента для видачі припису на повірку, але абонент відмовився і повідомив що повірку здійснювати не буде(а.с.49).

Відповідно до копії акту технічного обстеження, 22.09.2020 року за адресою АДРЕСА_1 , абонент доступ до лічильника не надав(а.с.50).

Відповідно до копії акту технічного обстеження, 09.12.2020 року за адресою АДРЕСА_1 , споживач до квартири впустив, але доступ до лічильника для зняття показань та отримання припису для проходження повірки, відмовився(а.с.51).

Листом від 25.03.2020 року КП «Водоканал» на звернення ОСОБА_1 від 17.03.2020 року повідомив про необхідність проведення повірки приладу обліку води та наслідки її не проходження та проходження(а.с.52).

Відповідно до довідки КУ «Запорізький Обласний Онкологічний Диспансер», ОСОБА_1 у період з 12.10.2009 року по 16.10.2009 року знаходився в урологічному відділенні, і йому 14.10.2009 року проведена операція(а.с.30).

Таким чином судом, у тому числі, встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 , існує особовий рахунок НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , встановлений індивідуальний лічильник холодної води, остання дата повірки якого відбулась 06.02.2015 року, та з січня 2020 року КП «Водоканал» здійснює нарахування виходячи з затверджених норм водоспоживання, та відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630.

Позиція суду та нормативно - правове обґрунтування.

Вислухавши пояснення учасників провадження, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всі засоби обліку води повинні своєчасно, з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів (тобто певного інтервалу часу між двома послідовними періодичними повірками), проходити повірку.

Для усіх лічильників води установлено міжповірочний інтервал 4 роки (наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями», зареєстрований у Мін`юсті 01.11.2016 за №1417/29547).

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», вузол розподільного обліку вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів.

Таким чином, прилади обліку води, що забезпечують індивідуальний облік споживання води в квартирі багатоквартирного будинку, в розумінні Закону про комерційний облік виконують функції вузлів розподільного обліку.

Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором.

Повірку лічильників води мають право здійснювати тільки уповноважені організації.

Відповідно до частини п`ятої статті 17 Закону про метрологію повірка законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, проводиться:

науковими метрологічними центрами, які мають міжнародно визнані калібрувальні та вимірювальні можливості за відповідними видами та підвидами вимірювань, та/або із застосуванням національних еталонів;

науковими метрологічними центрами, метрологічними центрами та повірочними лабораторіями, уповноваженими на проведення повірки відповідних засобів.

Перелік уповноважених організацій на проведення повірки засобів вимірювальної техніки розміщено на офіційному вебсайті Міністерства економіки України (me.gov.ua) в підрозділі «Метрологія» розділу «Технічне регулювання» рубрики «Діяльність».

Повірка лічильників проводиться відповідно до Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 № 193.

Позитивні результати повірки лічильників засвідчують записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлюють свідоцтво про повірку за встановленою формою.

Для лічильників, які визнані за результатами повірки такими, що не відповідають установленим вимогам, оформлюють довідку про непридатність.

Згідно із ч.1,2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Розмір такої шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, рішеннях «Тома проти Люксембургу», «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.

Згідно із пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Судом встановлено, що КП «Водоканал» не порушував вимог законодавства, здійснюючи нарахування за надані послуги позивачу згідно із встановленою нормою водоспоживання, та також неодноразово повідомляв позивача про необхідність здійснення повірки приладу обліку води та порядок нарахувань за надані послуги в разі нездійснення такої повірки.

Саме по собі внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, 13.05.2021 року відомостей за заявою ОСОБА_1 про вчинення відносно нього шахрайських дій з боку КП «Водоканал» за ч. 1 ст. 190 КК України, не свідчить про наявність моральної шкоди, враховуючи також те, що суду не надано будь яких відомостей з приводу результату досудового розслідування.

Враховуючи, що позивачем ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, а саме що спричинені моральні страждання пов`язані саме з приводу дій КП «Водоканал», тому в задоволенні вимог по відшкодуванню моральної шкоди слід відмовити.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог, то і стягнення судових витрат з відповідача, заявлені позивачем у судовому засіданні, не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 89, 141, 229, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання відновити незаконно знятий 05.01.2021 року з обліку лічильник холодного водопостачання, та відшкодування моральної шкоди у розмірі 230000 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складений 10.02.2022 року.

Суддя: