Справа № 310/9655/21
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

01 лютого 2022 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді.......... Дністрян О.М.,

при секретарі…………..…Герасимовій Г.В.,

за участю представника позивача - Міскевич А.Л. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свій позов мотивувала тим, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . 25.03.2006р. в зазначеному житлову будинку було зареєстровано місце проживання відповідача ОСОБА_3 , який є її сином. В 2007 році ОСОБА_3 виїхав до м. Дніпро, з того часу він не проживає в її будинку, його речі в будинку відсутні, а з 2010 року вона взагалі припинила спілкування з сином. Проте його реєстрація у належному їй будинку суттєво впливає на оплату за комунальні послуги та ускладнює отримання субсидії. Просила усунути перешкоди у здійсненні права користування майном шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 19.11.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Міскевич А.Л. позовну заяву підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 , сповіщений про час, дату та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Тому суд у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є сусідкою позивачки ОСОБА_4 .. Зазначила, що сина позивачки вона не бачила вже років 10, він не приїжджає до матері десь з 2007-2008 років.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що разом працювала з позивачкою, знає її з 1970 року. Знає, що ОСОБА_4 проживає в будинку АДРЕСА_2 сама років 20. Син позивачки вже давно до неї навіть не приїжджає.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що з 1973 року товаришує з позивачкою, їх сини також дружили. ОСОБА_3 поїхав навчатися, потім приїжджав до матері, але останній раз вона його бачила на похованні бабусі років 10-15 тому. Вона буває вдома у позивачки один - два рази на тиждень, в її будинку речей її сина немає, син туди не з`являється.

Вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області від 19.12.2012р., номер в реєстрі №2472, та Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №184398 від 29.01.2013р. (а.с. 4-5).

Як вбачається з матеріалів справи, в будинку АДРЕСА_1 , зареєстрований також відповідач ОСОБА_4 , що підтверджується витягом з домової книги на житловий будинок та довідкою відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради від 22.10.2021 року (а.с.9-10, 18).

Відповідно до довідки вуличного комітету №21 від 08.10.2021р., за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 не проживає з 2007 року (а.с.12).

Згідно з актом, який міститься в матеріалах справи, в житловому будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 не проживає з 2007 року, комунальні послуги не сплачує, його речі в будинку відсутні (а.с.11).

Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

За таких обставин судом встановлено, що відповідач більше одного року не проживає в будинку АДРЕСА_1 , проте зареєстрований, а наявність реєстрації місця проживання особи в житловому приміщенні, яка в ньому не проживає, є перешкодою у здійсненні позивачем прав власника нерухомого майна.

Приймаючи до уваги викладене, аналізуючи письмові докази, суд вважає, що відповідач чинить перешкоди позивачу у здійсненні нею права користування та розпорядження належним їй на праві власності майном, тому ці перешкоди слід усунути шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,76,141, 206, 263-265, 280-281 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні права користування ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області О. М. Дністрян