№ 201/1285/22
провадження 2-з/201/46/2022
УХВАЛА

09 лютого 2022 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07 лютого 2022 року звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого провадження № 67973230, відкритого з примусового виконання виконавчого напису № 34418 від 18.03.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, реєстровий № 34418 від 18.03.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Ум факторинг» заборгованості у сумі 9456,00 грн..

Згідно ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору-якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичної особи пред`являються в суд за її місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Враховуючи, що заявником визначено особою, яка може набути статус відповідача ТОВ «Ум факторинг» за загальними правилами підсудності, з відповідною позовною заявою позивач має право звернутись до Шевченківського районного суду міста Києва, оскільки за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходження ТОВ «Ум факторинг» (м. Київ, вул. Ризька, буд. 73-Г, офіс 7/1) територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва, на який розповсюджується територіальна юрисдикція Шевченківського районного суду міста Києва.

Відповідно до положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 3) виконавчих написів нотаріусів.

За змістом ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження», яка має назву «Місце виконання рішення», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Із матеріалів справи вбачається, що 26.01.2022 року приватним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату відносно ОСОБА_1 та копію постанови направлено сторонам для відома та виконання, а також за місцем виконання постанови до Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, буд. 4.

Тобто, приватним виконавцем постановлено направити копії вказаної постанови за місцем виконання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, буд. 4.

Отже, в даному випадку виконавчі дії з виконання спірного виконавчого напису нотаріуса, вчиняються за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, буд. 4.

Тобто виконавчі дії здійснюються на території Чечелівського району міста Дніпро, задля застосування положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України, тому справа підлягає направленню на розгляд Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за місцем виконання виконавчого напису.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У рішенні від 22 грудня 2009 року у справі «Безимянная проти Росії» (заява № 21851/03) ЄСПЛ наголосив, що «погоджується з тим, що правила визначення параметрів юрисдикції, що застосовуються до різних судів у рамках однієї мережі судових систем держав, безумовно, розроблені таким чином, щоб забезпечити належну реалізацію правосуддя. Заінтересовані держави повинні очікувати, що такі правила будуть застосовуватися. Однак ці правила або їх застосування не повинні обмежувати сторони у використанні доступного засобу правового захисту».

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Таким чином, вважаю за необхідне зазначений вище позов для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина та для розгляду належним судом встановленим законом передати за підсудністю до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 32, ч. 2 ст. 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви передати за підсудністю до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвала набрала законної сили 09 лютого 2022 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя