ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 664/204/19 Головуючий в І інстанції Сіденко С.І.
Номер провадження 22-ц/819/201/22 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого суддіПолікарпової О.М.
суддівВоронцової Л.П.
Пузанової Л.В.
секретар Савицька А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Салівонського Олексія Миколайовича, який діє від імені ОСОБА_1 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області у складі судді Сіденко С.І. від 25.10.2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , державного нотаріуса Олешківської державної нотаріальної контори Херсонської області Чернікової Тетяни Володимирівни про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,

В С Т А Н О В И В

У липні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що державним нотаріусом Олешківської державної нотаріальної контори Херсонської області Черніковою Т.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння по АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 та здійснено його державну реєстрацію. Вважає, що право власності на вказане домоволодіння в порядку спадкування було оформлено з порушенням чинного законодавства, оскільки дійсним власником домоволодіння є саме він, а не відповідач. При цьому ОСОБА_1 до державної нотаріальної контори при оформленні спадщини було надано недостовірні документи, що і стало підставою для видачі йому свідоцтва на будинок, який не належав спадкодавцю.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 25.10.2021 року позов задоволено. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 21.03.2018 року державним нотаріусом Олешківської державної нотаріальної контори Херсонської області Черніковою Т.В., на підставі якого ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, адвокат Салівонський О.М., який діє від імені ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі представник апелянта звертає увагу апеляційного суду на те, що судом першої інстанції було проігноровано доводи, аргументи та докази, якими ОСОБА_1 обґрунтував свої заперечення на заявлений до нього позов.

Вважає, що факт відсутності у ОСОБА_2 документального підтвердження права власності на спірне домоволодіння встановлений постановою Херсонського апеляційного суду від 30.03.2021 року у справі №664/1307/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні домоволодінням.

Окрім того зазначає, що при вирішенні даного спору оцінці підлягали підстави виникнення права власності у спадкодавця ОСОБА_4 та у позивача ОСОБА_2 , а також той факт, що ОСОБА_4 була зареєстрована та фактично проживала у спірному житловому будинку з дня його придбання по день своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , а після її смерті і аж до 2013 р. в ньому залишились проживати члени її сім`ї. При цьому позивач ніколи не користувався цим будинком і не був там зареєстрований, що ним не заперечується.

Також посилається на те, що наданий позивачем технічний паспорт, складений 24.09.2013 року не може бути доказом виникнення у нього права власності на спірне домоволодіння, оскільки з довідки КП «Херсонське ДБТІ» №37 від 06.02.2018 року та з матеріалів інвентарної справи вбачається, що станом на 31.12.2012 року власником спірного домоволодіння є ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 01.10.1976 року.

Твердження позивача про те, що житловий будинок, який належав ОСОБА_4 на даний час зруйнований не ґрунтується на доказах, однак районний суд взяв його до уваги.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу адвокат Паламарчук В.В., який діє від імені позивача доводи апелянта не визнає, вважаючи вирішальною обставиною у спорі невідповідність технічних характеристик будинку, який придбала ОСОБА_4 і у подальшому успадкував її онук ОСОБА_1 тим даним, що зазначені у технічних паспортах на спірний будинок.

Крім того вважає доведеною актом від 13.02.2020 року, який складений комісією створеною Виноградівською сільською радою ту обставину, що на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться два будинки, один з яких, а саме той, що належав ОСОБА_4 на даний час напівзруйнований.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 21.03.2018 року державним нотаріусом Олешківської державної нотаріальної контори Херсонської області Черніковою Т.В., ОСОБА_1 належить ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_1 . Співвласником (спадкоємцем) іншої частини будинку є ОСОБА_3 .

За змістом наведеного правовстановлюючого документа в цілому спірний житловий будинок позначений літ. «А» має загальну площу 49,3 кв. м, житлову - 36 кв. м, будівельний матеріал - саман облицьований. Крім нього на території домоволодіння є гараж літ. «Б», колодязь трубчатий №1, водопровід №2, огорожа №3, 4, будинок розташований на земельній ділянці, що знаходиться у користуванні.

За договором купівлі-продажу від 01.10.1976 року, посвідченим секретарем Тарасівської сільської ради Естерлін М.В. придбала у ОСОБА_5 , від імені якого по довіреності діяла ОСОБА_6 , житловий будинок, саманний, критий черепицею, житлова площа 23 кв. м, який розташований в с. Клини Цюрупинського району.

Більш детальна адреса у вказаному договорі не зазначена.

Відомості із погосподарської книги по с. Клини за №1027 за 1974, 1975 роки містять інформацію про те, що ОСОБА_5 був головою домогосподарства, однак даних номер будівлі та вулицю не зазначено.

Разом з тим до договору долучена нотаріально посвідчена довіреність від 02.08.1976 року, видана ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_6 , якою довіритель уповноважує довірену особу продати належний йому житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

За довідкою відгодівельного радгоспу «Світанок» від 04.10.1976 р. за домоволодінням, яке належало ОСОБА_5 було закріплено земельну ділянку площею 0,25 га, яка у подальшому була виділена в користування ОСОБА_4 .

Наявною в матеріалах нотаріальної справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 довідкою сільської ради підтверджується, що на день своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті в будинку залишилися проживати її чоловік ОСОБА_7 та їх син ОСОБА_8 . Останній був зареєстрований та проживав там до своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цей факт позивачем також не заперечується.

Із довідки від 22.02.2018 року виданої Виноградівською сільською радою Олешківського району Херсонської області на підставі погосподарського обліку вбачається, що житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 обліковується за ОСОБА_4

ОСОБА_2 на підтвердження його права власності на спірне домоволодіння надавав суду договір купівлі-продажу від 10.03.1992 року, укладений із ОСАО (открытое сельскохозяйственное акционерное общество) «Світанок», завірений печаткою ТОВ «Світанок», який не містить адреси предмета відчуження, його площі та який нотаріально не посвідчений.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що технічні характеристики спірного будинку, які зазначені у договорі купівлі-продажу, на підставі якого його власником стала ОСОБА_4 не відповідають технічним характеристикам зазначеним у технічних паспортах, які видавались як позивачу, так і відповідачу.

Колегія суддів з таким висновком погодитись не може.

Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Як правильно зазначив районний суд, серед підстав визнання свідоцтва недійсним дана стаття прямо називає лише відсутність права спадкування у особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Проте свідоцтво може бути визнане недійсним також в інших випадках, встановлених законом, що дозволяє стверджувати про те, що перелік підстав визнання свідоцтва недійсним не є вичерпним.

Таке тлумачення норми матеріального права узгоджується з роз`ясненнями, які містяться в абзаці 3 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», за якими свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст. 1301 ЦК України, може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним; визнання відмови від спадщини недійсною; визнання шлюбу недійсним; порушення у зв`язку з видачою свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Однак висновок суду про те, що право власності позивача на спірне домоволодіння підтверджується даними технічного паспорту колегія суддів вважає таким, що не ґрунтується на законі.

Так, у статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» міститься перелік документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, до яких технічний паспорт не віднесено. Оскільки технічний паспорт не є документом, що встановлює виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, то і наявність розбіжностей у характеристиках об`єкта нерухомості у правовстановлюючому документі і технічному паспорті не є підставою для відмови особі у реєстрації її права власності.

Не свідчить про належність позивачу спірного житлового будинку і акт від 13.02.2020 року, складений комісією та затверджений Виноградівським сільським головою, який містить інформацію про те, що за адресою по АДРЕСА_1 знаходиться будинок орієнтовними розмірами 10,5 м х 6,3 м, який позивач вважає своїм, та будівля орієнтовним розміром 6 м х 4 м, яка, на його думку, належала ОСОБА_4 .

Однак колегія суддів не вбачає підстав для висновку про те, що цей доказ підтверджує право власності ОСОБА_4 на будівлю розміром 6 м х 4 м і право власності ОСОБА_2 на будинок розмірами 10,5 м х 6,3 м. Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивач, який у 70-х роках був керівником ОСАО «Світанок» пояснив, що ОСОБА_5 побудував будинок господарським способом. Під будівництво ОСАО «Світанок» йому виділялась земельна ділянка площею 0,25 га.

За матеріалами справи не вбачається, що за кожною з будівель, які розташовані по АДРЕСА_1 була закріплена окрема земельна ділянка.

Вказані обставини свідчать на користь висновку про те, що у позивача відсутнє право власності на будинок розмірами 10,5 м х 6,3 м, який знаходиться на земельній ділянці, що йому не виділялась.

Крім того, постановою Херсонського апеляційного суду від 30 березня 2021 року у справі №664/1307/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні домоволодінням встановлено, що право власності ОСОБА_1 на ѕ домоволодіння, яке знаходиться за адресою; АДРЕСА_1 підтверджено належними та достатніми доказами.

Оскільки позивач не довів своє право власності на спірне домоволодіння, то у суду першої інстанції не було підстав для задоволення позову.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову позивачу у задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені апелянтом судові витрати за сплату судового збору в розмірі 1152,60 грн.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в

Апеляційну скаргу адвоката Салівонського Олексія Миколайовича, який діє від імені ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 25.10.2021 року скасувати і постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , державного нотаріуса Олешківської державної нотаріальної контори Херсонської області Чернікової Тетяни Володимирівни про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені ним за сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1152,60 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.М. Полікарпова

Судді Л.П. Воронцова

Л.В. Пузанова

Повний текст постанови складено 08 лютого 2022 року

Суддя О.М. Полікарпова