Провадження №2/523/2684/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Єпутатової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Приватного підприємства «Молочко» до ОСОБА_1 про відшкодування завданих збитків, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом про стягнення з відповідача завданий збиток у розмірі втраченого майна у сумі 248 529, 81 грн.

В обґрунтування позову зазначено про те, що 25.04.2021 року о 09 год. 40 хв., який є вихідним днем у Приватному підприємстві «Молочко», ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді водія підприємства, використовуючи автомобіль MERCEDES-BENZ 313CDI, номер кузова, НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , що належить Приватному підприємству «Молочко» у своїх власних цілях без погодження із керівництвом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, Відповідач не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на дорожній знак 5.35. «Пішохідний перехід» після чого здійснив наїзд на споруду тимчасової торгівлі. У результаті ДТП було завдано шкоди тимчасовій споруді та транспортному засобу Позивача. Оскільки транспортний засіб Позивачем було передано на зберігання Відповідачу за договором зберігання, то Відповідач несе відповідальність за пошкодження або втрату, переданого йому на зберігання транспортного засобу.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідачем відзив на позовну заяву не подавався.

Від позивача надійшла заява в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

За таких обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення, згідно ст.280 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, надходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 було прийнято на роботу на посаду водія ПП «Молочко» з 09.04.2021 року, що підтверджується наказом № 2 від 08.04.2021 року та повідомленням про прийняття працівника на роботу.

Під час прийняття на роботу Відповідач був ознайомлений із Правилами внутрішнього трудового розпорядку Позивача, посадовою інструкцією водія, було проведено інструктаж, що підтверджується підписаними Відповідача у відповідних журналах ознайомлення.

Також 09.04.2021 року Позивачем із Відповідачем було укладено Договір зберігання транспортного засобу, а саме MERCEDES-BENZ 313CDI, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , який належить ПП «Молочко», що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_3 .

Вказаний Договір було укладено Позивачем із Відповідачем з метою забезпечення зберігання транспортного засобу, який був ввірений Відповідачу Позивачем з метою виконання першим своїх трудових обов`язків, а також поза межами робочого часу.

Відповідно до умов цього договору Позивач передав, а Відповідач прийняв на відповідальне зберігання транспортний засіб. Відповідно до п. 2.2. Договору. Відповідач не має права користуватися майном, крім випадків, узгоджених з Позивачем, за умови, що таке узгодження оформлюється письмово, а згідно п. 4.3. Договору Відповідач несе відповідальність за збереження і цілісність майна з дати передачі на зберігання і до дати повернення.

У свій вихідний день, що підтверджується табелем обліку робочого часу за квітень 2021 року, 25.04.2021 року о 09 год. 40 хв. у м. Одесі по вул. Нежданової, 17, керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ 313CDI, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , який належить ПП «Молочко», Відповідач не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на дорожній знак 5.35. «Пішохідний перехід» після чого здійснив наїзд на споруду тимчасової торгівлі. При ДТП споруда та автомобіль отримали пошкодження. За результатами огляду Відповідача на стан алкогольного сп`яніння встановлено наявність у його крові 2.30% проміле. Відповідно до Постанов Суворовського районного суду м. Одеси № 523/8105/21 від 11.06.2021 та № 523/8050/21 від 28.07.2021 року. Відповідача визнано винним у порушенні ст. 124 та ч. 1 ст. 130 ПДР та притягнуто до адміністративної відповідальності.

П. 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За результатами дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди як споруді тимчасової торгівлі так і автомобілю, що належав Позивачу та яким керував Відповідач.

За результатами проведення службового розслідування, зважаючи на те, що посада водія є несумісною із вживанням алкогольних напоїв, а також через неправомірне використання Відповідачем транспортного засобу у своїх власних цілях, що прямо заборонено Договором зберігання, Позивачем було звільнено Відповідача з посади водія на підставі п. 2 ст. 41 Кодексу законів про працю України. Із Відповідачем було здійснено повний розрахунок та видано під розпис його трудову книжку.

Відповідач за відсутності письмової згоди Позивача використовував транспортний засіб також у неробочий час для власних потреб.

Відповідачем було завдано матеріальну шкода у той час, коли він не виконував свої трудові обов`язки, оскільки день 25.04.2021 року на підприємстві був вихідним днем згідно табелю обліку робочого часу за квітень.

Оскільки між Сторонами існує договір зберігання майна, за яким Відповідач узяв на себе обов`язок зберігати майно та використовувати тільки за письмової згоди Позивача, то відповідальність за пошкодження такого майна буде наставати на підставі такого договору та норм цивільного законодавства.

Звітом № 129-05-21 про оцінку колісного транспортного засобу MERCEDES-BENZ313CDI, номерний знак НОМЕР_2 визначено, що:

- Розмір ринкової вартості транспортного засобу 248 529, 81 грн.

- Розмір відновлювального ремонту - 387 713, 15 грн.

- Розмір матеріального збитку 248 529, 81 грн.

Зважаючи на те, що транспортний засіб зазнав пошкоджень, відновлення яких потребує значних вкладень, які значно перевищують ринкову вартість цього транспортного засобу, відновлення його є недоцільним. Вказане підтверджується останнім абзацем розділу 4 Звіту № 129-05-21 про оцінку колісного транспортного засобу MERCEDES-BENZ 313CDI, номерний знак НОМЕР_2 в якому зазначено «Відповідно до п. 8.2. Методики такий транспортний засіб відновлювати економічно недоцільно. Матеріальний збиток, заподіяний власнику транспортного засобу приймається в розмірі що дорівнює дійсній ринковій вартості автомобіля у розмірі 248 529, 81 грн.»

Таким чином, розмір матеріального збитку, завданого протиправним діями Відповідача, що полягають у втраті транспортного засобу MERCEDES-BENZ 313CDI, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 через порушення умов договору зберігання укладеного між Сторонами, складає 248 529, 81 грн.

Відповідно до ст. 134 Кодексу законів про працю України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано не при виконанні трудових обов`язків.

Частиною першою статті 936 Цивільного кодексу України визначено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

П. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Відповідно до п. 4.3. Договору «Зберігач несе відповідальність за збереження і цілісність майна з дати передачі на зберігання і до дати повернення Поклажодавцю. У випадку знищення або ушкодження майна, яке зберігається, або його частини, Зберігач повинен за свій рахунок повернути Поклажодавцю рівну кількість аналогічного майна в належному стані.»

Крім того, стаття 950, 951 ЦК України встановлює, що за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем:

1) у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості;

2) у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість.

Якщо внаслідок пошкодження речі її якість змінилася настільки, що вона не може бути використана за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від цієї речі і вимагати від зберігача відшкодування її вартості.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала

шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Зважаючи на те, що повернення Відповідачем Позивачу аналогічного транспортного засобу втратило для Позивача актуальність, є доцільним здійснити відшкодування завданих збитків у розмірі реальної вартості втраченого майна.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Також відшкодуванню підлягають витрати, які були Позивачем на залучення експерта ФОП ОСОБА_2 для визначення матеріального збитку у розмірі 5 250 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 17.05.2021 року та рахунком № 0605-21 від 28.04.2021 року.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Ч. 8 ст. 141 ЦПК України встановлює, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до Договору про надання правової допомоги № 21-27/08/20219 від 27.08.2019 року, Опису послуг адвоката (з погодженим розрахунком послуг адвоката). Отже, загальна сума витрат на правничу допомогу адвоката орієнтовно складає 8 000, 00 грн.

З огляду на викладене, враховуючи складність справи та надані адвокатом послуги, час, витраченим адвокатом на надання таких послуг, обсяги наданих адвокатом послуг, значення справи для сторони, суд зазначає, що витрати на правничу допомогу у сумі 8 000,00 грн. відповідають принципу співмірності, а час, витрачений представниками позивача на надання послуг, є обґрунтованим, у зв`язку з чим, заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Приватного підпрємства «Молочко» до ОСОБА_1 про відшкодування завданих збитків задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 ) на користь Приватного підприємства «Молочко» () завданий збиток у розмірі 248 529, 81 (двісті сорок вісім тисяч п`ятсот двадцять дев`ять гривень), 81 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 ) на користь Приватного підприємства «Молочко» () витрати понесені на здійснення оцінки завданого збитку у розмірі 5 250, 00 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 ) на користь Приватного підприємства «Молочко» () судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000, 00 (вісім тисяч гривень) та судовий збір у розмірі 3 806, 68 (три тисячі вісімсот шість гривень 68 коп.).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Повний текст рішення складено 07.02.2022 року.

Суддя