Справа № 149/3040/21
Провадження №2/149/83/22
Номер рядка звіту 59
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2022 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Олійника І.В.

за участі секретаря Маціпури В.П.

сторін:

позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника позивачів - адвоката Поворознюка Б.М., діє на підставі ордерів

представника відповідача - ОСОБА_3 , діє на підставі ордера

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільник цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів та відповідача - ОСОБА_6 , після смерті якої залишилося спадкове майно, серед якого земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачі зазначають, що на момент смерті мати проживала разом із їхньої сестрою (відповідачем у справі) - ОСОБА_5 . Після смерті матері позивач повідомила, що за життя мати склала заповіт та заповіла їй все своє майно. Будучи впевненими в достовірності повідомлених обставин, позивачі до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не зверталися. У жовтні 2021 позивачам стало відомо про те, що відповідач звернулася до суду з позовом про визнання права на належну спадкодавцю земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом, де зазначила їх третіми особами. Із позовної заяви та додатків, позивачі дізналися, що мати не залишала заповіт, а тому повідомлені відповідачем обставини про наявність заповіту на її ім`я не відповідають дійсності. Позивачі стверджують, що відповідач ввела їх в оману повідомивши про наявність заповіту на її ім`я, через це вони не подавали заяв про прийняття спадщини. Вказані причини позивачі вважають поважними, бажають подати заяви, а тому просять визначити їм додатковий строк терміном три місяці для подання до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 15.11.2021 у даній справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання, визначено відповідачу строк для подання відзиву, а також витребувано у приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Лучинської Л. П. копію спадкової справи № 47629793 (номер у нотаріуса 3/2009), заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

24.11.2021 до суду подано копію спадкової справи.

08.12.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого наведені позивачами обставини щодо факту обману зі сторони відповідача про наявність заповіту не є об`єктивними та непереборними труднощами з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки прийняття спадщини є правом спадкоємця та залежить виключно від його власної волі.

Ухвалою суду від 13.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представник позивачів - ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримали пред`явлений позов, з наведених у ньому підстав. Представник позивачів зазначив про недобросовісність дій відповідача також під час подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини за законом, оскільки в цій заяві не повідомлено про наявність інших спадоєців, про що відповідач достовірно знала.

Позивачі ОСОБА_4 , ОСОБА_1 не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання повідомлено належним чином.

Представник відповідача - ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не відомі. Про дату, час і місце судового засідання повідомлено належним чином.

Суд, допитавши позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 як свідків, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Уланів Хмільницького району Вінницької області померла мати позивачів та відповідача - ОСОБА_6 , яка на момент смерті була зареєстрована та проживала разом із відповідачем за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5-23, 64-68).

Після смерті ОСОБА_6 залишилося спадкове майно, серед якого земельна ділянка площею 1.8794 га, кадастровий номер :02:001:0384, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Соколівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області (а.с. 24-27).

Після смерті ОСОБА_6 заведено спадкову справу № 47629793 (номер у нотаріуса 3/2009), заяву про прийняття спадщини 07.08.2009 подала донька спадкодавця (відповідач) - ОСОБА_5 , якій видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вклад у банку (а.с. 33, 61-79).

Ухвалою суду від 22.09.2021 відкрито провадження у цивільній справі № 149/2560/21 за позовом представника ОСОБА_5 адвоката Адамчука Павла Борисовича до Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання права на земельну частку (пай) (а.с. 28-32).

Допитаний як свідок позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні надав показання про те, що на похоронах матері відповідач особисто повідомила його про наявність заповіту на її ім`я. З цим погодилися, оскільки вважали це волею матері. Про відсутність заповіту дізнався, коли відповідач подала позов, яким бажає успадкувати землю (пай), хоча цим паєм користується та обробляє його брат - ОСОБА_9 .

Допитаний як свідок позивач ОСОБА_9 повідомив, що він займався оформленням документів по цій земельній ділянці на матір, оформив їх, мав на руках державний акт на земельну ділянку і мати говорила, щоб цей акт у нього залишався. Земельну ділянку (пай) обробляв та за потреби зерно привозив матері, братам та сестрам. У подальшому відповідач повідомила, що в неї є заповіт від матері, у зв`язку з чим просила віддати їй державний акт на землю. З позовної заяви ОСОБА_5 дізнався, що вона планує успадкувати цю земельну ділянку. Мати доглядали всі, а відповідач поїхала закордон на роботу.

Допитаний як свідок позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні надав показання відповідно до яких вказав, що спадщину після смерті матері не приймав, однак бажає прийняти.

Згідно із ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч. 1 ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1270 цього Кодексу передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 63 Закону України "Про нотаріат" нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

При зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна (пп. 1.2 п. 1 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивачі зазначають про те, що відповідач ввела їх в оману повідомивши про наявність заповіту на її користь, а тому вони, будучи впевненими в достовірності повідомлених обставин, вважаючи це волею матері, до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не зверталися.

Надаючи оцінку наведеним доводам позивачів суд враховує, що однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України), тобто певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення, який мають враховувати учасники процесу, коли вступають у ті чи інші правовідносини, реалізують ті чи інші права.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч. 3 ст. 13 ЦК України).

Вказані дії відповідача, які полягають у повідомлені позивачам інформації про наявність заповіту на її користь, а також у неповідомленні нотаріуса про наявність достовірно відомих спадкоємців суд оцінює як недобросовісні, тобто такі, що вчинялися з наміром завдати шкоди правомірним інтересам позивачів, оскільки вказаними діями відповідач запевнила позивачів, які розумно покладалися на чесність, відкритість та повагу їхніх інтересів зі сторони відповідача, про відсутність підстав для спадкування за законом, а також позбавила нотаріуса можливості з`ясувати дійсне коло спадкоємців та повідомити їх про відкриття спадщини і здійснити виклик.

Приймаючи до уваги сукупність наведених обставин, суд приходить до висновку, що вказаними недобросовісними діями відповідача було створено перешкоди, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання позивачами заяв про прийняття спадщини, а тому суд приймає такі обставини як поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати понесені позивачами, відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів.

На підставі ст.ст. 1218, 1220, 1222-1223, 1225, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 263-265, 273, 353, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Уланів Хмільницького району Вінницької області.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь позивачів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 документально підтвердежний розмір судових витрат по 908 грн кожному.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 09.02.2022.

Суддя Олійник І. В.