08.02.2022 Справа № 363/5122/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гриб Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на прострочення відповідачкою виконання рішення Вишгородського районного суду Київської області від 24 травня 2016 року про стягнення заборгованості за кредитним договором №KIY0GK00830020 від 27 грудня 2006 року в розмірі 14 167,56 дол. США, що складає за курсом НБУ станом на 01 лютого 2016 року 361 981 грн. 16 коп., а тому просить стягнути з відповідачки 3 % річних від простроченої суми в розмірі 2042,27 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15 вересня 2021 року складає 54 385 грн. 65 коп.

Представник позивача до суду не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову.

Представник відповідачки подав суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що 27 грудня 2006 року сторони з метою забезпечення зобов`язань за кредитним договором уклали договір іпотеки №КІУ06К00830020, посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської обл. Голуб Л.А., зареєстрований в реєстрі за № 17485, предметом іпотеки за яким є квартира за адресою: АДРЕСА_1 . У той же час, як вбачається з Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, іпотекодержателем вказаної квартири є не позивач, а іноземна компанія - «ЮКРЕЙН МОРТГЕИДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС № 1 ГП-ЕЛ-СІ» (UKRAINE MORTGAGE LOAN FINANCE NO. 1PLC), підстава обтяження: договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити від 19 лютого 2007 року. Відтак вважав, що позивач відступив свої права вимоги за вказаним кредитним договором іншій юридичній особі, а тому не має права звертатися до суду із вказаним позовом.

Відповіді на відзив позивачем не подано і обставини викладені у відзиві не спростовано.

Представник відповідачки подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечив з підстав викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 грудня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №KIY0GK00830020 згідно якого 27 грудня 2006 року остання отримала кредит у розмірі 20 000 доларів США у вигляді не відновлюваної кредитної лінії, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Того ж дня, 27 грудня 2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №KIY0GK00830020 від 27 грудня 2006 року укладено Договір іпотеки №KIY0GK00830020, посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Голуб Л.А., зареєстрований в реєстрі за №17485, предметом іпотеки за яким є квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 27 грудня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Голуб Л.А., зареєстрованому в реєстрі за №17480.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 24 травня 2016 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_1 на користь на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №KIY0GK00830020 від 27 грудня 2006 року в розмірі 14167,56 дол. США, що складає за курсом НБУ станом 01 лютого 2016 року 361 981,16 грн.

На виконання вказаного рішення Вишгородським районним судом Київської області 27 грудня 2016 року видано виконавчий лист №363/557/16-ц.

Постановою головного державного виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15 вересня 2021 року виконавче провадження №54318734 з примусового виконання виконавчого листа №363/557/16-ц закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №298333056 від 08 лютого 2022 року, Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Козіною А.В. на підставі договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, реєстр №351, 352 від 19 лютого 2007 року до реєстру внесено обтяження, реєстраційний номер 4298532, тип: іпотека, об`єкт обтяження: квартира за адресою: АДРЕСА_1 , іпотекодержатель: «ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (UKRAINE MORTGAGE LOAN FINANCE NO. 1PLC), причина відсутності коду: особа не є громадянином України, Пелліпар Хаус , 1-й поверх, 9 Клоук Лейн , Лондон, EC4R 2RU, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії (Pellipar House, 1-st Floor, 9 Cloak Lane, London, EC4R 2RU, United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland).

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Як передбачено ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згідно п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

Заявник, серед інших, є іпотекодержатель, особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено іпотеку, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення іпотеки.

Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що загальними засадами державної реєстрації прав є:

1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження;

2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав;

2-1) одночасність вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва та державної реєстрації прав;

3) публічність державної реєстрації прав;

4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом;

5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, є відкритою, загальнодоступною та платною, крім випадків, передбачених цим Законом.

Інформація про зареєстровані права та їх обтяження, отримана в електронній чи паперовій формі за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру прав, має однакову юридичну силу та використовується відповідно до законодавства.

Як передбачено ч.ч. 1-3 ст. 24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням.

Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням.

Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до вимог ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як передбачено ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що кредитором та іпотекодержателем за зобов`язаннями ОСОБА_1 , що виникли на підставі кредитного договору №KIY0GK00830020 від 27 грудня 2006 року та Договору іпотеки № KIY0GK00830020 від 27 грудня 2006 року на підставі договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, реєстр №351,352 від 19 лютого 2007 року є іноземна компанія «ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС №1 ПІ-ЕЛ-СІ».

Вказані обставини підтверджуються офіційними відомостями, які містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Відтак належних, допустимих та достатніх доказів того, що позивач має права вимоги за кредитним договором №KIY0GK00830020 від 27 грудня 2006 року щодо позичальника ОСОБА_1 суду не надано.

Відсутні в матеріалах справи й належні, допустимі й достатні докази, того, що відповідачка письмово повідомлялася про заміну кредитора у зобов`язанні, коли згідно вимог ст. 516 ЦК України новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків у разі відсутності такого повідомлення.

Відтак в суді не доведено наявність у позивача суб`єктивного права кредитора нараховувати штрафні санкції за несвоєчасне виконання боржником вказаного грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України, коли виконавче провадження №54318734 з примусового виконання виконавчого листа №363/557/16-ц закінчено 15 вересня 2021 року на підставі повного фактичного виконанням рішення суду про стягнення заборгованості на користь первісного кредитора - стягувача ПАТ КБ «Приватбанк».

За таких обставин, порушених прав позивача в цій справі, які б підлягали б захистові судом не встановлено, а тому в задоволенні позову про це слід відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись статтями 259, 265, 268, 279 ЦПК України,

вирішив:

в задоволенні позову відмовити.

Повне судове рішення складено 11 лютого 2022 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 20 квітня 1999 року Володимирецьким РВ УМВС України в Рівненській області, РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя