Дата документу 01.02.2022
ЄУН № 937/9528/21
Провадження № 2/937/756/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2022 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді Честнєйшої Ю.О.,
за участю секретаря Макаренко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу квартири, на праві приватної власності належить вказана квартира, в якій зареєстрований відповідач та який з початку вересня 2013 року за місцем реєстрації не проживає. Реєстрація місця проживання відповідача у належній позивачці квартири перешкоджає їй вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном.
Позивач у судове засідання не з`явилася, від неї до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.
Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позовних вимог від нього не надходило. Тому суд визнає неявку відповідача з неповажних причин, та у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Позивачу на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.11.2007 належить квартира АДРЕСА_1 , про що також свідчить Витяг з Державного реєстру правочинів від 15.11.2007, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.11.2007 та технічний паспорт на квартиру (а.с.3-8).
Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі (а.с.13).
Однак, відповідно до довідки голови правління ЖБК ЖСК-24 «Моторостроитель» від 28.09.2021, за адресою: АДРЕСА_2 з 30.08.2013 зареєстрований, але не проживає ОСОБА_2 (а.с.6).
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Так, нормами ЦК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, та мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Разом із цим, право користуватися житловим приміщенням виникає та існує у особи за наявності відповідного права власності на квартиру (будинок) у цієї особи або у членів її сім`ї. Із припиненням права власності особи або членів її сім`ї втрачається й право особи на користування цим житловим приміщенням.
Таким чином, судом було встановлено, що відповідач у квартирі не проживає з 2013 року, він не є членом сім`ї позивачки, його речей та належного йому майна в квартирі немає, вимог щодо подальшого проживання у вказаній квартирі відповідач не пред`являв, будь-які домовленості між позивачкою як власницею житла та відповідачем щодо його проживання у квартирі відсутні.
Вказані обставини порушують права позивачки як власниці квартири.
На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд доходить висновку про можливість задоволення позову та визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у належному позивачці приміщенні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10,12, 81, 89, 133, 141, 263, 265, 279, 280-284 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , ін..н. НОМЕР_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Суддя: Ю.О. Честнєйша