Справа № 643/1811/22
Провадження № 2/643/3395/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2022 року суддя Московського районного суду м. Харкова Власенко М. В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гаврилова Світлана Анатоліївна про розірвання договору довічного утримання,

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Хижняк О. С. звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гаврилова С. А., в якому просить:

розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений між ОСОБА_1 (відчужувач) та ОСОБА_2 (набувач), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гавриловою С. А. 24 грудня 2016 року за реєстровим № 2257;

застосувати правові наслідки, передбачені ч. 1 ст. 756 ЦК України.

Суд, перевіривши позовну заяву на її відповідність вимогам ЦПК України, встановив таке.

На виконання вимог ч. 4 ст. 175 ЦПК України позивачем у позовній заяві зазначено, що на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена його від сплати судового збору як дружина загиблого (померлого) ветерана війни. На підтвердження чого до позовної заяви додано копію відповідного посвідчення.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, перелік осіб, на яких поширюється чинність такого статусу, та пільги ветеранам війни визначені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 зазначила, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Аналіз п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону «Про судовий збір» в сукупності зі ст. 10, ч. 2 ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказує на те, що ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу ветерана війни та осіб, на яких поширюється дія цього Закону, не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Позовні вимоги про розірвання договору довічного утримання не стосуються пільг, доплат чи інших соціальних гарантій позивача як дружини загиблого (померлого) ветерана війни, та не пов`язані з наявністю/відсутністю у позивача такого статусу.

Отже, заявлені вимоги позивача не пов`язані з порушенням його права на соціальний захист, саме як дружини загиблого (померлого) ветерана війни. Тому судовий збір має бути сплачений на загальних підставах.

Аналогічні висновки щодо застосування вказаних норм права висловлені у постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2020 року у справі № 240/934/20.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Судовий збір позивачем не сплачено.

Позовна заява ОСОБА_1 містить дві вимоги: розірвання договору довічного утримання та застосування правових наслідків.

Щодо вимоги про розірвання договору довічного утримання, яка є вимогою немайнового характеру, суд зазначає таке.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 992,40 грн.

Відтак, судовий збір, що підлягає сплаті ОСОБА_1 за подання позовної заяви в частині вимоги про розірвання договору довічного утримання становить 992,40 грн.

Документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, позивачем не надано.

Отже, позивачеві необхідно сплатити судовий збір за вимогу про розірвання договору довічного утримання в розмірі 992,40 грн. та надати документ, підтверджуючий його сплату (реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК Харків обл./м.Харків/Московський, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, р/р UA0020657, код класифікації доходів бюджету 22030101).

Щодо вимоги про застосування правовоих наслідків з урахуванням положень п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, суд зазначає, що позовна вимога не є конкретизованою та не містить переліку наслідків, які позивач просить застосувати.

Вищевказане унеможливлює суд встановити характер такої вимоги (майновий/немайновий) та зазначити суму судового збору, з посиланням на положення Закону України «Про судовий збір», що підлягає сплаті за таку вимогу.

Отже, позовна заява не відповідає п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, тому суд зазначає, що в разі приведення позовної заяви у відповідність до цих положень цивільного процесуального законодавства, позивач повинен враховувати вимоги ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» та сплатити судовий збір з урахуванням ставок, визначених цим Законом.

За правилами ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач може додати до позовної заяви копії доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно з ч. 2, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Проте, копії доданих до позовної заяви доказів позивачем не засвідчені.

Відтак, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, суд доходить висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху та надання позивачеві часу, необхідного для усунення зазначених недоліків, шляхом подання: уточненої позовної заяви, приведеної у відповідність до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, в трьох екземплярах (для суду та учасників справи); документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; належним чином засвідчених копій всіх документів, що додаються до позовної заяви, як для суду, так і для учасників справи.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гаврилова Світлана Анатоліївна про розірвання договору довічного утримання залишити без руху.

Встановити п`ятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити, що у разі неусунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві та представнику позивача.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Власенко