Справа № 461/2352/20 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 22-ц/811/226/21 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Савуляка Р.В.

секретаря: Іванової О.О.

за участю: представника ТОВ «Фінансова компанія «ІННОВАЦІЯ» - Пінчук О.С., представник ТОВ «ВЕСТПАЛЬМ» - Грекової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 03 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІННОВАЦІЯ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТПАЛЬМ» про визнання недійсним договору купівлі-продажу і договору іпотеки, скасування записів про державну реєстрацію прав,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІННОВАЦІЯ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТПАЛЬМ» про визнання недійсним договору купівлі-продажу і договору іпотеки, скасування записів про державну реєстрацію прав.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що вона є власницею квартири- приміщення художньої майстерні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Стверджує, що підтвердженням її права власності є договір купівлі-продажу художньої майстерні від 28.10.2003, а також свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 на художню майстерню. Зазначає, що 28.01.2020 при спробі потрапити до вказаного приміщення, їй стало відомо про те, що власником вищезазначеного нерухомого майна є ТзОВ «Вестпальм» на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 277 від 03.07.2019. Крім цього, 03.07.2019 між ТзОВ «Вестпальм» (іпотекодавцем) та ТзОВ «Фінансова компанія «Інновація» (іпотекодержателем) було укладено договір іпотеки, яким забезпечено своєчасне виконання основного зобов`язання (договір купівлі-продажу від 03.07.2019) в розмірі 1 374 100, 00 гривень зі строком виконання 03.08.2020. Вважає укладення договору купівлі-продажу від 03.07.2019 між ТзОВ «Вестпальм» та ТзОВ «Фінансова компанія «Інновація» незаконним, оскільки іпотекодержателем не було скеровано на її адресу вимогу про усунення порушення і повідомлення про намір укласти договір купівлі-продажу, у зв`язку із чим позивачка була позбавлена можливості реалізувати своє право купити предмет іпотеки, шляхом укладення з іпотекодержателем відповідного договору купівлі-продажу. Вважає, що проведені реєстраційні дії за наслідком укладення вказаного договору є незаконним, оскільки на момент проведення таких спірне нежитлове приміщення перебувало під арештом, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 03 грудня 2020 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІННОВАЦІЯ» (03035, м. Київ, вул. Сурікова, 3 , Ідентифікаційний код 39409610), Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТПАЛЬМ» (03035, м.Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 16, Ідентифікаційний код 42030080) про визнання недійсним договору купівлі-продажу і договору іпотеки, скасування записів про державну реєстрацію прав.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні наголошував на неправильному обранні позивачем способу захисту порушеного права. Зазначає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає діючому законодавству України та сталій судовій практиці Верховного Суду. Стверджує, що підставою звернення до суду було порушення її майнових прав, оскільки вона вважає себе власником спірного майна, що на даний час перебуває у власності відповідача. Вважає, що укладення договору купівлі-продажу від 03.07.2019 між ТОВ «ВЕСТПАЛЬМ» та ТОВ «Фінансова компанія «ІННОВАЦІЯ» незаконним. Звертає увагу на те, що проведені реєстраційні дії за наслідком укладення вказаного договору є незаконним, оскільки на момент проведення таких спірне нежитлове приміщення перебувало під арештом.

Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представники ТОВ «Фінансова компанія «ІННОВАЦІЯ» - Пінчук О.С. та ТОВ «ВЕСТПАЛЬМ» - Грекова Л.В. просили апеляційну скаргу залишити без задоволення з мотивів, викладених у відзивах на скаргу.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Ії представник ОСОБА_3 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому процесі. Причини неявки представника ОСОБА_3 в судове засідання не визнано поважними, тому розгляд справи проводиться в його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Судом установлено, що 02.06.2008 між позивачкою ОСОБА_4 та Акціонерним банком «Факторіал-банк» було укладено договір кредиту № 100-В/46, згідно якого ОСОБА_4 одержала кредит у розмірі 99 000 доларів США на строк до 01.06.2015. Для забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором між позивачкою ОСОБА_4 та Акціонерним банком «Факторіал-банк» 02.06.2008 було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу Лаврик Т.Я. та зареєстровано в реєстрі за № 3381. Також, 02.06.2008 між тими ж самими сторонами було укладено договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу Лаврик Т.Я. та зареєстровано в реєстрі за № 3383.

Відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів ПАТ «Фідобанк» від 23.03.2009 до банку були передані всі активи та зобов`язання Акціонерного банку «Факторіал-Банк», внаслідок чого ПАТ «Фідобанк» став правонаступником всіх прав та обов`язків Акціонерного банку «Факторіал-банк».

28.12.2012 шляхом укладення договору факторингу № 15 ПАТ «Фідобанк» передав право вимоги до боржників, в тому числі і до ОСОБА_4 за кредитними договорами, до ТОВ «Скай кепітал». Цього ж дня, між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Скай кепітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки посвідчений ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області та зареєстровано за № 4352, відповідно до якого ПАТ «Фідобанк» передав ТОВ «Скай кепітал» право вимоги за договорами іпотеки.

У подальшому ТОВ «Скай кепітал» 03.08.2015 уклало із ТОВ «Фінанс груп траст» договір про відступлення права вимоги (факторингу) № 334, відповідно до якого ТОВ «Скай кепітал» передало (відступило) ТОВ «Фінанс груп траст» вимоги за кредитним договором. Цього ж дня, міжТОВ «Скай кепітал» та ТОВ «Фінанс груп траст» було укладено договір про відступлення права вимоги за Договором іпотеки,посвідчений Саєнко Е.В., приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області та зареєстровано за № 1217, відповідно до якого ПАТ «Фідобанк» передав ТОВ «Скай кепітал» право вимоги за договорами іпотеки, в тому числі Договором іпотеки від 02.06.2008 та Договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 02.06.2008.

ТОВ «Фінанс траст груп» та ТОВ «Фінансова компанія «ІННОВАЦІЯ» 09.02.2017 було укладено договір про відступлення права вимоги (факторингу) № 30 та договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Інновація» набуло статусу кредитора за кредитним договором, договором іпотеки та договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 02.06.2008, укладених між позивачкою ОСОБА_4 та Акціонерним банком «Факторіал-банк».

Судом також установлено, що 21.03.2017 ТОВ «Фінансова компанія «ІННОВАЦІЯ» за вих. № 484 на адресу позивачки ОСОБА_4 було скеровано повідомлення про виконання порушеного зобов`язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.101 т.1). Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення дане повідомлення було одержано адресатом 27.03.2017 (а.с.102 т.1).

03.07.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «ІННОВАЦІЯ» та ТОВ «ВЕСТПАЛЬМ» було укладено оспорюваний договір купівлі-продажу нерухомого майна. Крім цього, 03.07.2019 між ТОВ «ВЕСТПАЛЬМ» (іпотекодавцем) та ТОВ «Фінансова компанія «ІННОВАЦІЯ» (іпотекодержателем) було укладено договір іпотеки, яким забезпечено своєчасне виконання основного зобов`язання (договір купівлі-продажу від 03.07.2019) у розмірі 1 374 100, 00 гривень зі строком виконання 03.08.2020.

Суд першої інстанції установив, що АБ «Факторіал-Банк» та ОСОБА_6 досягли домовленості про позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу іпотекодержателем від власного імені предмета іпотеки на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст.. 38 Закону України «Про іпотеку» ( п.2.2 Договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 02.06.2008).

Відповідно до п.п. 3.1.1 Договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 02.06.2008 у разі порушення іпотекодавцем основного зобов`язання та/або умов Іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. В листі до іпотекодавця зазначається, також, про намір іпотекодержателя укласти договір купівлі-продажу предмета іпотеки. Крім того, іпотекодержатель за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу повідомляє всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому порядку права чи вимоги на предмет іпотеки про намір укласти договір купівлі-продажу. Протягом тридцятиденного строку з дня отримання такого повідомлення особа, яка має зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, вправі письмово повідомити іпотекодержателя про свій намір купити предмет іпотеки. Якщо особи, які мають зареєстровані у встановленому порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, не висловили наміру його придбати, іпотекдоржатель вправі продати предмет іпотеки будь-якій особі на власний розсуд.

Згідно з п.3.1.2 Договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 02.06.2008, якщо вимога іпотекодержателя залишається без задоволення у встановлений п.п.3.1.1. цього договору строк, сторони вважають, що іпотекодавець надав згоду на укладення договору купівлі-продажу від імені іпотекодержателя на предмет іпотеки.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Таким чином, у разі дотримання іпотекодержателем вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» щодо належного надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання невиконання вимог частини першої статті 38 Закону України «Про іпотеку» щодо повідомлення іпотекодавця про конкретний спосіб задоволення вимог іпотекодаржателя шляхом укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві не має наслідком настання нікчемності такого правочину та не є підставою, за умови дотримання інших вимог закону щодо такого виду правочину, для визнання такого договору недійсним, однак може бути підставою для відшкодування іпотекодавцю завданих збитків.

Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 757/13243/17 (провадження № 14-711цс19).

Установивши, що 21.03.2017 ТОВ «ФК «ІННОВАЦІЯ» на адресу позивачки було скеровано повідомлення про виконання порушеного зобов`язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке нею отримано 27.03.2017, що стверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке є належним та допустимим доказом у даній справі, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що ТОВ «ФК «ІННОВАЦІЯ» було дотримано вимог Закону «Про іпотеку» та умов договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 02.06.2008 щодо повідомлення іпотекодавця про намір продажу іпотечного майна, тому відсутні правові підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 03.07.2019.

Згідно з п. 6 ч.1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для відмови в державній реєстрації прав є наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Проте, доводи апеляційної скарги щодо здійснення приватним нотаріусом реєстрації права власності на спірне нерухоме майно при наявності арешту, не заслуговують на увагу, оскільки згідно з п.7 ч.4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України «Про іпотеку».

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 03 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено:10.02.2022.

Головуючий

Судді