Справа № 947/14/22
Провадження № 2-к/947/2/22
УХВАЛА

08.02.2022

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калашнікова О.І., розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 через Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України постанови Бінагадинського районного суду міста Баку, Азербайджанської Республіки від 04 червня 2021 року в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м. Одеси 04.01.2022 року через Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшло клопотання ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України постанови Бінагадинського районного суду міста Баку, Азербайджанської Республіки від 04 червня 2021 року в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в розмірі 170 манатов щомісяця на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було передано на розгляд судді Калашніковій О.І.

Згідно з довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_2 є: АДРЕСА_2 .

Суд, у відповідності до ст. 467 ЦПК України, письмово повідомив боржника ОСОБА_2 про надходження клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду та запропонував йому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання. Однак, поштове повідомлення повернулося з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».

На повторний виклик до суду, яке надсилалось на зазначену адресу проживання ОСОБА_2 поштове повідомлення до суду не повернулось.

У зв`язку з відсутністю належного сповіщення про виклик ОСОБА_2 до суду та повернення судової повістки з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» з метою належного сповіщення боржника, за адресою боржника також направлявся судовий розпорядник. На виконання доручення судді Київського райсуду м. Одеси Калашникової О.І. судовий розпорядник Кукуєв Я.О. прибув за адресою: АДРЕСА_2 для вручення судової повістки ОСОБА_2 про виклик до Київського райсуду м. Одеси в судове засідання на 08 лютого 2022 року на 10 год. 00 хвл. У зв`язку з відсутністю ОСОБА_2 за вказаною адресою вручити судову повістку не надалося можливим, про що судовим розпорядником складено відповідний акт.

ОСОБА_2 двічі на виклики в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про день, час та місце розгляду клопотання, шляхом надсилання почтових відправлень на зареєстровану адресу проживання, що не перешкоджає у відповідності до ч. 5 ст. 467 ЦПК України розгляду даного клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши клопотання та подані документи дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Судом встановлено, що підставою звернення ОСОБА_1 через Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з вимогою про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення є постанова Бінагадинського районного суду міста Баку, Азербайджанської Республіки від 04 червня 2021 року в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в розмірі 170 манатов щомісяця на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набрало законної сили 10.08.2021 року, що підтверджується відповідною довідкою та на території Азербайджанської Республіки не виконувалось.

Відповідно до ч.1 ст.462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції, яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно ст.463 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Відповідно до ч.1 ст.464 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду та його розгляд має відбуватись з дотриманням певних умов, зокрема ст.ст.466-467 ЦПК України.

Згідно статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних справах у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Пленум Верховного Суду України у п.1 своєї Постанови №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» від 24 грудня 1999 року роз`яснив, що розгляд судами клопотань про визнання і виконання рішень іноземних судів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами учасницями відповідних міжнародних договорів.

Порядок визнання та примусового виконання в Україні судових рішень (в тому числі, ухвалених судами Азербайджанської Республіки ) на теперішній час врегульовано нормами Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (Мінськ, 22.01.1993 року), Закону України «Про міжнародне приватне право», Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VІІІ), Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затв. Наказом Міністерства юстиції України, наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року №1092/5/54, зареєстр. в МЮУ 02.07.2008 року за № 573/15264.

22 січня 1993 року з метою забезпечення належного захисту прав і законних інтересів громадян та осіб, що проживають на їхніх територіях, у м. Мінську (Республіка Білорусь) була підписана Конвенція, Договірною Стороною якої, зокрема, є Україна, яка 10 листопада 1994 року була ратифікована Верховною Радою України та 14 квітня 1995 року набула чинності для України .

Конвенція застосовується у відносинах України з Республікою Білорусь, Азербайджанською Республікою, Республікою Узбекистан, Російською Федерацією, Республікою Казахстан, Республікою Таджикистан, Республікою Вірменія, Киргизькою Республікою, Республікою Молдова, Грузією та Туркменістаном.

Згідно зі ст. 51 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує винесені на території інших Договірних Сторін рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили. Визнання та виконання таких рішень здійснюється у порядку, встановленому законом України (ст.82 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 53 Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 22 січня 1993 року - клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано й у суд, що виніс рішення в справі в першій інстанції. Цей суд направляє клопотання судові, компетентному винести рішення по клопотанню. До клопотання про дозвіл примусового виконання рішення додаються: а) рішення або його засвідчена копія, а також офіційний документ про те, що рішення набуло законної сили і підлягає виконанню або про те, що воно підлягає виконанню до набуття законної сили, якщо це не випливає із самого рішення; б) документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена; в) документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилання; г) документ, що підтверджує угоду сторін, по справах договірної підсудності.

Зазначені норми також узгоджуються із положеннями ч.3 ст.466 ЦПК України.

Усі документи, які необхідні для додавання до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, заявником додані до матеріалів справи.

У п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» роз`яснено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни. Відповідно до міжнародних договорів України суд відмовляє у задоволенні клопотання про визнання й виконання рішення іноземного суду у випадках, коли: згідно із законодавством Договірної Сторони, на території якої постановлено рішення, воно не набрало законної сили, за винятком випадків, коли рішення підлягає виконанню до набрання законної сили; відповідач не брав участі у процесі внаслідок того, що йому або його уповноваженому не було своєчасно і належним чином вручено виклик у суд; у справі між тими самими сторонами, про той же предмет і з тих самих підстав на території Договірної Сторони, де має бути визнано й виконано рішення, вже було постановлено рішення, що набрало законної сили, або установою цієї Договірної Сторони раніше було порушено провадження, або ж є визнане рішення суду третьої держави; згідно з положеннями даного міжнародного договору, а в не передбачених ним випадках згідно із законодавством Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнано й виконано, справа належить до виключної компетенції її установи, спір вирішено не компетентним судом; відсутній документ, що підтверджує угоду сторін у справі про договірну підсудність; закінчився строк давності примусового виконання, передбачений законодавством Договірної Сторони, суд якої виконує доручення. У зазначених випадках згідно з київською Угодою суд відмовляє у визнанні та виконанні й арбітражного рішення.

Оскільки рішення неможливо виконати у добровільному порядку, воно підлягає виконанню у примусовому, беручи до уваги, що боржник мешкає на території іншої держави - України, заявнику необхідно отримати дозвіл компетентного суду на примусове виконання рішення суду Азербайджанської Республіки. Будь-яких недоліків щодо форми та змісту клопотання судом не виявлено, підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не встановлено. Строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання, порядок подання відповідного клопотання -дотримані.

З урахуванням викладеного, та на підставі наданих у справі доказів, з яких судом не встановлено підстав для відмови у задоволені клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

У відповідності ч. 8 ст. 467 ЦПК України, оскільки в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, то суд визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали, тобто станом на 08.02.2022 року.

Керуючись 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», ст. ст. 462, 463, 464, 466, 467 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 через Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України постанови Бінагадинського районного суду міста Баку, Азербайджанської Республіки від 04 червня 2021 року в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 - задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання постанови Бінагадинського районного суду міста Баку, Азербайджанської Республіки від 04 червня 2021 року та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , ін відсутній, посвідка на постійне проживання в Україні № НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 170 манат (сто сімдесят) щомісячно до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 21.01.2021 року, що за офіційним щомісячним курсом НБУ на день постановлення ухвали становить 2852,60 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят дві ) грн. 60 коп. на такі реквізити: AZ891BAZ ( Азербайджанський Міжнародний Банк-Філія Аджемі ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.