Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/1271/21

2/330/45/2022

"01" лютого 2022 р. смт. Якимівка

Якимівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Куценка О.О., секретаря судового засідання Павленко Н.В., за участю: позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Якимівського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом в якому вказав, що рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 21.06.2020 по справі № 330/516/20 стягнуто з позивача на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.03.2020 року та до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . З моменту стягнення з позивача аліментів за рішенням суду на користь відповідачки змінився його сімейний стан - він одружився та в нього народився ще один син. Окрім цього мати позивача захворіла на онкологічне захворювання. Вищезгадані обставини не було враховано при стягненні з нього аліментів на утримання дитини. Так 12 жовтня 2019 року позивач уклав шлюб із ОСОБА_4 .. ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народився син ОСОБА_5 . Відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 13 червня 2019 року моя мати позиівача ОСОБА_6 хворіє на онкологічне захворювання - базально-клітинну карциному шкіри, що викликає необхідність у додаткових витратах на лікування та медичні обстеження. Окрім цього відповідно до рішення від 07 квітня 2021 року у справі № 331/774/21 стягнуто з позивача на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання сина ОСОБА_8 у розмірі1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з позивача на користь ОСОБА_7 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16 лютого 2021 року і до досягнення дитиною трьох років - ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином зазначені обставини є підставою для зменшення розміру аліментів.

В зв`язку з чим позивач просить суд, зменшити розмір аліментів утримуваних з нього за рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 21 травня 2020 року по справі № 330/516/12 до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові.

Відповідач не мала заперечень проти позовних вимог, оскільки вважала що це є питання порядності позивача по відношенню до своїх дітей, зазначила що й сама в змозі забезпечити свою дитину необхідним. Крім того, в судовому засіданні відповідач вказала, що їй відомо, що позивач проживає однією сім`єю з ОСОБА_7 та їх малолітньою дитиною та фактично за рішенням суду від 07 квітня 2021 року, кошти з позивача не стягуються.

Вислухавши учасників дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 21.06.2020 по справі № 330/516/20 стягнуто з позивача на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.03.2020 року та до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).

Згідно з ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач в позові, зазначав що з моменту стягнення з позивача аліментів за рішенням суду на користь відповідачки змінився його сімейний стан - він одружився та в нього народився ще один син. Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2021 року стягнуто з позивача на користь ОСОБА_7 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітку до досягнення дитиною 3 річного віку та на утримання сина ОСОБА_8 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.02.2021 року та до досягнення сином повноліття. Окрім цього обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказував, що його мати захворіла на онкологічне захворювання, що потребує додаткових витрат. Інших доводів та доказів на підтвердження своїх вимог, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду надано не було.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Позивачем не надано належних та достатніх доказів, які підтверджують існування обставин передбачених ст. 192 СК України, а саме що змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

При цьому суд враховує ті обставини, що не зважаючи на зміну у сімейному стані позивача, не надано належних доказів, на підтвердження обставин, які б свідчили про значне погіршення матеріального становища батька дини (позивача по справі).

Так, з дослідженого судом консультаційного висновку спеціаліста від 13 червня 2019 року, вбачається, що мати позивача ОСОБА_6 хворіє на онкологічне захворювання, разом з цим, доказів, що позивач несе витрати на її лікування суду надано не було.

Крім того, позивачем не доведено факту сплати аліментів на утримання дружини ОСОБА_7 та сина ОСОБА_8 .

Враховуючи те, що позивач доказів, щодо неможливості сплати ним аліментів у вже раніш визначеному розмірі з моменту стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт наявності у позивача ще одного сина, на якого він також сплачує аліменти, матері яка захворіла на онкологічне захворювання, не може слугувати самостійною підставою для зменшення розміру аліментів, та те, що розмір стягуваних аліментів за рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України. Як вбачається з довідки ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» №4234/С/ВНЗП від 19 травня 2021 року ОСОБА_1 працює в ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» з 04 жовтня 2019 року на посаді охоронника, і його заробітна плата з листопада 2020 року по квітень 2021 року становить 72093,09 грн., з якої сплачені аліменти за ВП №62315326 від 26 серпня 2020 року на користь ОСОБА_2 в сумі 15218,64 грн..

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей, а саме стаття 182 обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до вказаної норми при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналізуючи наведене, суд не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів, а тому в позові слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13,81,263,265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повне рішення суду складено 08 лютого 2022 року.

Суддя