Справа № 615/1967/21
Провадження № 2/615/71/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Токмакової А.П.,

секретаря судового засідання - Дутко В.А.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Валки Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Валківської міської ради Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

встановив:

24.12.2021 року представник позивача ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за позивачем право на земельну частку (пай) розміром 5,7158 гектарів із земель сільськогосподарського призначення колишнього КСП «Восток» Валківського району Харківської області, розташованих на території Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог вказує, що позивач являється єдиним спадкоємцем після смерті бабусі ОСОБА_3 , оскільки на той час була неповнолітньою, спадщину прийняла в порядку ст.1268 ЦК України. За життя ОСОБА_3 працювала у агрофірмі «Восток», на яку 20.03.1996 року зареєстрований державний акт на право колективної власності на землю серії ХР №06-00-000661, до якого додано список осіб, які мають право на земельний пай, де під №66 значиться ОСОБА_3 , в уточненому переліку - за №259. На думку представника, у позивача виникло право на отримання у пайовому фонді земель агрофірми «Восток» земельної частки (паю), але вирішити даний спір в позасудовому порядку неможливо через відсутність правовстановлюючого документа - сертифікату на право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_3 .

Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 29.12.2021 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу.

Представник позивача надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Представник відповідача - міський голова Скрипніченко В. надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника міської ради, просить прийняти рішення згідно закону на підставі наявних доказів.

Оскільки відповідач визнав пред`явлений позов, суд враховуючи положення ч.3 ст.200 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася мати позивача ОСОБА_4 , батьками якої записані ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , про що Жовтневим відділом ДРАЦС Харківського МУЮ 18.05.1958 року складено актовий запис №275. (Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.126,133,135 СК України №6 від 19.11.2021 року)

Батьками позивача є ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 19.11.2003 року Новокрасненською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області, актовий запис №10.

23.10.2012 року позивач зареєструвала шлюб, після чого їй присвоєно прізвище ОСОБА_1 , що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Григорівської сільської ради Братського району Миколаївської області, актовий запис №8.

Мати позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 16.03.2007 року Старомерчицькою селищною радою Валківського району Харківської області, актовий запис №14.

20.03.1996 року на агрофірму «Восток» зареєстровано державний акт на право колективної власності на землю серії ХР №06-00-000661, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №103, відповідно до якого передано у колективну власність для ведення сільськогосподарського виробництва 4627,6 га землі.

Додатком до державного акту є Список громадян-членів КСП, сільськогосподарського кооперативу або товариства та список громадян пенсіонерів агрофірми «Восток» Валківського району станом на 01.01.1996 року. Серед громадян-членів КСП «Восток», включених до додатку до державного акту на право колективної власності на землю під №66 значиться бабуся позивача ОСОБА_3 .

Згідно уточненого переліку громадян-працівників та пенсіонерів колишнього реформованого КСП «Восток» - агрофірма «Восток», що мають право на земельну частку (пай), складений в уточнення переліку, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХР №06-00-000661, бабуся позивача ОСОБА_3 значиться під №259.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 05.12.2011 року Старомерчицькою селищною радою Валківського району Харківської області, актовий запис №52.

Згідно витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №67822860 від 16.12.2021 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалась.

За повідомленням начальника відділу м. Валки Архівного управління Богодухівської РДА Харківської області №01-36/117 від 14.12.2021 року, в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Валківською РДА Харківської області власникам земельних часток (паїв) реформованого КСП «Восток» (агрофірма «Восток») Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області, запису про реєстрацію сертифікату на ім`я ОСОБА_3 не виявлено.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.

Відповідно до ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 Земельного Кодексу України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Право власності на земельну ділянку, згідно положень ст.1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у п.11 Постанови від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР.

У п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Слід зазначити, що ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», який згідно п.1 розділу II Прикінцевих положень набрав чинності з 1 січня 2019 року, внесені зміни до законодавчих актів України, зокрема у ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в нинішній редакції) невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст.3 Закону підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

За положеннями ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності.

Згідно роз`яснень Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці.

Оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що незаконність набуття померлою права на спадкове майно судом не встановлено, позивач у справі є спадкоємцем за законом, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання права на земельну частку (пай), що входить до спадщини, яка залишилася після смерті бабусі, так як досліджені докази свідчать про неможливість оформити спадщину в нотаріальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , право на земельну частку (пай) розміром 5.7158 умовних кадастрових гектар із земель колективної власності колишнього КСП «Восток» - агрофірми «Восток» на території Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 10.02.2022 року.

Суддя А.П. Токмакова