ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, про усунення перешкод у спілкуванні з онуком, встановлення графіку спілкування з дитиною,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом про усунення перешкод у спілкуванні з онуком, встановлення графіку спілкування з дитиною, посилаючись на те, що вона є бабусею малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому матір останнього ОСОБА_4 , яка в свою чергу є донькою позивачки, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Онук позивачки ОСОБА_3 з народження постійно мешкав з матір`ю та позивачкою, натомість батько дитини, відповідач по справі ОСОБА_2 з сім`єю не жив, участі у вихованні дитини не приймав, життям та здоров`ям сина не цікавився. Шлюб між батьками малолітнього ОСОБА_3 було розірвано на підставі рішення суду від 12.12.2016 року. Аліменти на утримання онука відповідач не сплачує через укладення 15.06.2017 року між ним та матір`ю дитини договору про припинення права на аліменти на дитину, у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно, а зокрема відповідачем придбано у власність на ім`я сина садовий будинок та земельну ділянку за адресою - АДРЕСА_1 » в якому позивачка проживала разом з онуком до дня смерті матері дитини та мешкає в такому і до теперішнього часу. Позивачка зазначала, що після смерті матері дитини відповідач вимагав виселити сина з будинку та продати такий, однак бажаючи зберегти право власності онука на житло позивачка відмовилася це зробити, після чого відповідач сказав, що забере дитину. 18.08.2020 року в приміщенні Соборного відділу поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області дитину силою передали батькові та з цієї дати позивачка жодного разу не бачила онука, не розмовляла з останнім, що спричиняє біль як їй так і дитині, оскільки при відібранні дитини малолітній ОСОБА_3 плакав та благав не віддавати його батькові, так як не має до нього прихильності, ніколи раніше з ним не проживав, вважаючи своєю родиною бабусю, матір та братів. Окрім того, при відібранні дитини батьком такій були спричинені тілесні ушкодження та завдана психологічна травма. Наразі відповідач чинить позивачці перешкоди у спілкуванні з онуком, оскільки на дзвінки позивачки не відповідає, а відтак де мешкає її онук та в яких умовах останній не відомо. Позивачка вважає, що не маючи роботи та грошей на утримання дитини відповідач може звернутися за дозволом на продаж належного дитині нерухомого майна та позбавити онука майна задля власної користі. Тому, позивач просила встановити ОСОБА_1 наступний час спілкування з малолітнім онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- у другий та четвертий тиждень місяця з 14 год. по 19 год. вівторка, четверга;

- у час літніх канікул 2 тижні - у першій половині червня, 2 тижні у другій половині липня, 2-3 тиждень серпня;

- у час зимових канікул 7 днів, у час весняних канікул 3 дні;

- у час Новорічних, Різдвяних, Пасхальних свят по загальному графіку, визначеному судом;

- один раз на тиждень у вихідний день з 09-00 год. до 19-00 год. (без супроводу батька) із зобов`язанням батька привозити дитину до місця проживання бабусі за адресою де дитина постійно мешкала та вважає цей дім своїм домом;

- мати можливість у дні прибуття бабусі до міста проживання дитини відвести або забрати дитину з навчальних, спортивних або інших центрів розвитку дитини, які вона відвідує;

та зобов`язати відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з онуком ОСОБА_3 ; інформувати позивачку про місце реєстрації, проживання, адреси садка (школи) де навчається онук; інформувати з ким та де залишається дитина в час коли відповідач ходить на роботу або з інших причин залишає дитину; забезпечити можливість спілкування бабусі з онуком шляхом телефонного та інтернет зв`язку.

Рішенням Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2021 року позов задоволено частково, зобов`язано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не чинити перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у спілкуванні з онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши такі способи участі бабусі у вихованні та спілкуванні з дитиною, а саме:

-постійно: необмежене право спілкування особисто з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом телефонного зв`язку та інтернет - зв`язку, у зручний для дитини час;

-зустрічі та проведення часу бабусі ОСОБА_1 з онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - один раз в місяць в населеному пункті за місцем проживання дитини, протягом не менше чотирьох годин, в день та час за попередньою домовленістю з батьком дитини та в його присутності, з урахуванням бажання дитини, зобов`язавши ОСОБА_2 інформувати ОСОБА_1 , в разі зміни місця проживання дитини, про місце знаходження останньої. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат по справі 252, 24 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 01.04.2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с. 9 т.1).

Матір малолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , в свою чергу, є донькою позивачки по справі ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 (після укладення шлюбу ОСОБА_7 , повторного шлюбу ОСОБА_8 ) серії НОМЕР_2 від 21.06.1974 року (а.с. 10).

Відтак, позивачка по справі ОСОБА_1 є бабусею по лінії матері малолітнього ОСОБА_3 .

Згідно рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.12.2016 року шлюб між батьками дитини ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було розірвано, при цьому прізвище матері дитини ОСОБА_5 змінено на дошлюбне « ОСОБА_7 » (а.с. 74 т.1).

15 червня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від імені якого діє ОСОБА_4 , укладено договір про припинення права на аліменти на дитину у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно, за реєстровим №267 (а.с. 75-76 т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_6 матір малолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 06.07.2020 року, виданого Чечелівським районним у м.Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 11).

Сторонами визнано, що після розірвання шлюбу та до смерті матері дитини ОСОБА_4 малолітній ОСОБА_3 мешкав з матір`ю та бабусею за адресою: АДРЕСА_2 , в будинку переданому відповідачем ОСОБА_2 у власність сина ОСОБА_3 , в зв`язку з укладенням між відповідачем ОСОБА_2 та його сином ОСОБА_3 , від імені якого діяла мати ОСОБА_4 , договору про припинення права на аліменти на дитину у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно від 15.06.2017 року.

Згідно довідки за результатами участі у процесі опитування малолітнього ОСОБА_3 у відділку Соборного відділу поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області 18 серпня 2020 року, складеної практичним психологом ОСОБА_9 19.08.2020 року в приміщенні Соборного відділу поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, - 18.08.2020 дитину ОСОБА_3 передано батькові ОСОБА_2 (а.с. 13-14).

Відповідно до довідки №249 від 11.09.2020, виданої виконкомом Олександрівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та спільно проживає разом з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 69)

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання родини від 20.08.2020 року за №13, відповідач ОСОБА_2 має сприятливі житлові умови для проживання малолітнього сина ОСОБА_3 (а.с. 79).

З акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 18.09.2020 року, складеного відповідною комісією, вбачається, що загрози здоров`ю та життю малолітнього ОСОБА_3 , який мешкає разом з батьком, не виявлено, дитина зі сторони батька оточена увагою та любов`ю (а.с. 93-97).

В судовому засіданні судом першої інстанції встановлено, що малолітній ОСОБА_3 навчається в КЗ «Олександрівський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа 1-111 ступенів - Дошкільний навчальний заклад» та за результатами навчання в першому класі отримав диплом «Кращий читач» (ас. 61).

Згідно психологічного висновку спеціаліста-психолога ОСОБА_10 від 22.09.2020 року малолітній ОСОБА_3 відчуває труднощі в розумінні реальності смерті матері, переживає відчуття невизначеності, при цьому батько допомагає останньому впоратися з його переживаннями (а.с. 81-84)

З характеристики з місця проживання ОСОБА_1 вбачається, що позивачка проживає за адресою АДРЕСА_2 з липня 2017 року по теперішній час, зарекомендувала себе з позитивної сторони, є доброзичливою, веде спокійний спосіб життя, морально стійка, успішно займається домашнім господарством, має домашніх тварин, виховує онуків, приймає активну участь в громадському житті, заборгованостей не має (а.с. 181).

Згідно акту обстежень умов проживання позивачки від 19.05.2021 року встановлено, що за місцем проживання бабусі для дитини облаштована власна кімната, є особисті речі, одяг та іграшки, при цьому умови проживання в будинку задовільні, є пічне опалення, світло, водопостачання, необхідні меблі та пристрої, перебування дитини в будинку де мешкає позивачка є безпечним та комфортним (а.с. 182).

Згідно наданих позивачкою довідок з КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежності зі стаціонаром» ДОР» №3474 від 16.06.2021 року та Міської поліклініки №1 ДОР від 16.06.2021 року, остання не перебуває на обліку осіб з наркологічними захворюваннями та не знаходиться під наглядом лікаря-психіатра (а.с. 215, 216).

З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області №1001 від 25.05.2021 року вбачається, що під час розмови начальника служби у справах дітей з дитиною, в присутності батька, хлопчик йшов на контакт, відповідав на запитання, при цьому розповів, що жив з мамою та бабусею, але коли мова зайшла про бабусю «Любу» на запитання чи хоче бачитися і спілкуватися з останньою, дивлячись на батька відповів ні, при цьому емоційний стан дитини змінився, на очах з`явилися сльози. Було розглянуто запропонований у позовній заяві порядок зустрічі ОСОБА_1 з онуком. Батько дитини ОСОБА_2 з пропозиціями, наведеними в позовній заяві, не згоден, вказуючи на те, що вимоги ОСОБА_1 є неприйнятними через конфліктний характер позивача, намаганням залишити онука проживати з нею, приховавши факт смерті матері від онука.

Згідно висновку органу опіки та піклування Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 25 травня 2021 року, є доцільним зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з онуком; забезпечити можливість спілкування бабусі з онуком шляхом телефонного та інтернет-зв`язку; в разі зміни місця проживання дитини інформувати про це ОСОБА_1 ; визначити наступний порядок зустрічей бабусі ОСОБА_1 з онуком ОСОБА_3 : під час канікул та у святкові дні за бажанням дитини та домовленістю з батьком дитини (а.с. 188 т. 1).

Відповідно до частин 9 та 10 статті 7 Сімейного Кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід, мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Згідно ст. 263 СК України спір щодо участі баби діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України.

Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, інші члени сім`ї та родичі, зокрема ті, які проживають у різних державах, не повинні перешкоджати одне одному реалізувати право дитини на контакт з ними, зобов`язані гарантувати повернення дитини до місця її постійного проживання після реалізації нею права на контакт, не допускати неправомірної зміни її місця проживання.

Одним із завдань Сімейного Кодексу України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Виховання у колі сім`ї, як раз передбачає у повній сім`ї, тобто при участі усіх членів родини, як молодших, так і старших, і баби з дідом у тому числі.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною, по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Отже, описаний зв`язок між бабою та онуком має важливе значення для підтримання між ними відносин, як «близьких осіб», що сприяє реалізації їх права на сімейне життя та сприяє нормальному «розквіту людини в суспільстві», що не безпідставно знайшло відображення і в нормах СК .

Виходячи з інтересів дитини, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; враховуючи вік дитини; враховуючи позитивні особистісні характеристики бабусі, враховуючи незлагоджені відносини між батьком дитини та позивачкою щодо надання бабусі можливості спілкування з онуком та участі у його вихованні; приймаючи до уваги, що місцевим судом не конкретизовано в резолютивної частини рішення чіткого графіку спілкування баби з онуком, що призведе до неможливості виконання судового рішення у примусовому порядку, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , шляхом встановлення:

-зустрічей баби з онуком другої та четвертої неділі кожного місяця з 12 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. у межах населеного пункту за місцем проживання ОСОБА_3 , зобов`язавши ОСОБА_2 інформувати ОСОБА_1 про місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

-усного спілкування баби з онуком не менше трьох разів на тиждень тривалістю не менше 15 хвилин з використанням засобів телефонного зв`язку та інтернет-зв`язку, з урахуванням режиму дня та графіку навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зобов`язавши ОСОБА_2 інформувати ОСОБА_1 про зміну номера телефону для спілкування з онуком ОСОБА_3 .

Виконання вищевказаного графіку особистих зустрічей з онуком та усного спілкування за телефоном можливе лише за умови своєчасного повідомлення відповідачем бабусі про зміну місця проживання дитини або про зміну номеру телефону для спілкування з хлопчиком.

Підстави для задоволення позовної вимоги щодо встановлення спілкування баби з онуком у другий та четвертий тиждень місяця з 14 години до 19 години вівторка, четверга - відсутні, оскільки позивачкою особисто, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, зазначено про неможливість бути присутньою у місці проживання онука серед робочого тижня через складнощі із транспортним сполученням між населеними пунктами.

Вимоги щодо спілкування з дитиною шляхом встановлення проживання онука за місцем мешкання позивачки під час літніх канікул 2 тижні - у першій половині червня, 2 тижні у другій половині липня, 2-3 тиждень серпня; у час зимових канікул 7 днів, у час весняних канікул 3 дні; у час Новорічних, Різдвяних, Пасхальних світ по графіку визначеному судом, - не підлягають задоволенню, оскільки позивачкою не доведено, а судом не встановлено доцільності тимчасового достатньо тривалого (згідно змісту позовних вимог) вилучення дитини із звичного для нього середовища за місцем постійного проживання із батьком. Позивачкою не доведено, що вказані вимоги відповідають інтересам дитини. Крім того, суд приймає до уваги доводи позивачки, що вона має обмежені можливості для забезпечення перевезення дитини до місця її (позивачки) мешкання, враховуючи, що сторони проживають у різних населених пунктах, між якими відсутнє пряме громадське, міжміське транспортне сполучення.

Позовна вимога з приводу спілкування один раз на тиждень у вихідний день з 9.00 до 19.00 із зобов`язанням батька привозити дитину до місця проживання бабусі задоволенню не підлягає, враховуючи, що відповідач категорично відмовляється виконувати функції переведення дитини до місця проживання позивачки; правових підстав для покладення на відповідача обовязку з перевезення дитини до місця проживання позивачки у позовній заяві не наведено, відповідне обґрунтування не викладене. У звязку з наведеним колегія дійшла висновку про доцільність відвідування бабусею онука за місцем проживання останнього за графіком, який зазначений апеляційним судом вище.

Не підлягає задоволенню, також, і вимога позивача про можливість у дні прибуття бабусі до місця проживання дитини відвести або забрати дитину з навчальних, спортивних або інших центрів розвитку, які він відвідує, оскільки колегією суддів визначено час спілкування бабусі з онуком по неділям двічі на місяць, тобто у вихідні дні. Суду не надано доказів щодо відвідування дитиною учбових чи інших дитячих закладів саме у неділю.

Вимога про зобовязання відповідача не чинити позивачці перешкоди у спілкуванні з онуком задоволенню не підлягає, оскільки апеляційним судом встановлено, що сторони у добровільному порядку не змогли узгодити графік та порядок спілкування бабусі з онуком, що не доводить факту створення саме відповідачем перешкод для такого спілкування.

Крім того, колегія бере до уваги, що, під час перебування справи на розгляді в суді, відбулась зустріч позивачки з онуком за місцем проживання хлопчика; відповідач не чинив перешкод у спілкуванні. Викладене підтверджується особистими поясненнями позивачки та відповідача у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

За положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати в розмірі 630 (шістсот тридцять) грн. 60 коп. (840,80 + 1261,20:10*3= 630,60).

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з онуком, встановлення графіку спілкування з дитиною задовольнити частково.

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , шляхом встановлення:

-зустрічей баби з онуком другої та четвертої неділі кожного місяця з 12 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. у межах населеного пункту за місцем проживання ОСОБА_3 , зобов`язавши ОСОБА_2 інформувати ОСОБА_1 про місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

-усного спілкування баби з онуком не менше трьох разів на тиждень тривалістю не менше 15 хвилин з використанням засобів телефонного зв`язку та інтернет-зв`язку, з урахуванням режиму дня та графіку навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зобов`язавши ОСОБА_2 інформувати ОСОБА_1 про зміну номера телефону для спілкування з онуком ОСОБА_3 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати в розмірі 630 (шістсот тридцять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А.Єлізаренко

О.В. Свистунова