22-ц/804/264/22
241/223/21

П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 241/223/21

Номер провадження 22-ц/804/264/22

08 лютого 2022 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.

суддів Баркова В.М., Зайцевої С.А.

за участю секретаря Грішко С.В.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру на рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 27 вересня 2021 року, ухвалене у складі судді Молонової Ю.В., повний текст якого складено 04 жовтня 2021 року ,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2021 року ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Карадон М.П., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, третя особа: приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Макаревич В.Г., про визнання незаконними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, скасування державної реєстрації земельних ділянок та права власності, зобов`язання вчинити дії щодо повернення земельних ділянок.

Позов мотивовано тим, що позивач є власником сертифікату на право на земельну частку (пай) серії PH № 118044 із розпайованих земель КСП ім.Мічуріна Мангушського (стара назва: Першотравневого) району Донецької області, розміром 6,9 умовних кадастрових гектарів, який виданий Першотравневою районною державною адміністрацією Донецької області 27 липня 2011 року і зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів під №320 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВРЛ № 934147 від 15 липня 2011 року. Розпорядженням голови Мангушської районної державної адміністрації за №597 від 02 грудня 2011 року дозволено передати у власність позивача з видачею державного акту на земельну ділянку, загальною площею 6,9 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З метою формування земельної ділянки позивач, на підставі належного йому сертифікату на право на земельну частку (пай), уклав договір на виконання комплексу робіт із виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з ФОП ОСОБА_5 . Згодом, у грудні 2020 року він дізнався від виконавця робіт ФОП ОСОБА_5 , що в межах координат належної йому за сертифікатом земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва вже знаходяться дві земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею по 2,000 га кожна з кадастровими номерами :07:000:1438 та :07:000:1448, власником яких на даний час за договорами купівлі-продажу від 13 березня 2019 року, що посвідчені приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Макаревич В.Г. під №№520 та 523, є громадянка ОСОБА_2 . З матеріалів кримінального провадження за №0000042, внесеного до ЄРДР 13 березня 2019 року, позивачу також стало відомо, що наказами Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 19 жовтня 2017 року №2226-СГ та від 20 жовтня 2017 року №2240-СГ було надано дозволи громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на розроблення проектів землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває у запасі на території Мелекінської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами населених пунктів. Орієнтовний розмір кожної земельної ділянки 2,000 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Листами Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області за підписом в.о. начальника Хачхарджи О. від 18 липня 2018 року за № Ш-5631/0-1710/0/37-18 на адресу ОСОБА_4 та від 18 липня 2018 року за №Е-5603/0-1708/0/37-18 на адресу ОСОБА_3 доведено до відома про вжиття заходів щодо скасування наказів «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» від 19 жовтня 2017 року номер 2226-СГ та від 20 жовтня 2017 року №2240-СГ. Проте, в подальшому вищезазначені накази «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області скасовані не були. Навпаки, наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області за підписом начальника Якименка І.В. від 29 листопада 2018 року №3758-СГ затверджено проект землеустрою та надано громадянці ОСОБА_4 безоплатно у власність земельну ділянку, площею 2,000 га, в тому числі ріллі площею 2,000 га (кадастровий номер :07:000:1448) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, для ведення особистого селянського господарства на території Мелекінської сільської ради Мангушського району за межами населених пунктів. Аналогічним наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 04 грудня 2018 року №3814-СГ затверджено проект землеустрою та надано громадянці ОСОБА_3 безоплатно у власність земельну ділянку, площею 2,000 га, в тому числі ріллі площею 2,00 га (кадастровий номер :07:000:1438) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, для ведення особистого селянського господарства на території Мелекінської сільської ради Мангушського району за межами населених пунктів.

13 березня 2019 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відчужили на користь відповідача ОСОБА_2 належні їм на праві приватної власності зазначені вище земельні ділянки за нотаріально посвідченими договорами купівлі-продажу (№№520 і 523). 13 березня 2019 року в ЄРДР за заявою іншого володільця сертифікату на право на земельну частку (пай) громадянина ОСОБА_6 зареєстровано кримінальне провадження №0000042 стосовно порушення його права на оформлення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст.358 Кримінального кодексу України, яке з квітня 2020 року передано до Слідчого управління ГУНП в Донецькій області з причини надходження повідомлення від голови ФГ «Владислав-1» про наявність ще 4-х аналогічних фактів кримінальних правопорушень відносно інших потерпілих громадян, крім ОСОБА_6 , в тому числі позивача. Ця обставина стала приводом для перекваліфікації кримінального провадження №0000042 з ч.1 ст.358 КК на ч.2 ст.364 КК України. Підозру у даному кримінальному провадженні повідомлено начальнику Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області ОСОБА_7 , а позивачу старшим слідчим СВ направлено повідомлення від 23 листопада 2020 року № 12434/20-2020 про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні згідно ч.1 ст.55 КК України, як особи позбавленої права на оформлення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) із розпайованих земель КСП ім.Мічуріна.

В рамках досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000042 було призначено судову земельно-технічну експертизу. За висновком експерта №4898-4904 від 25 вересня 2020 року спірні земельні ділянки з кадастровим №:07:000:1448 та з кадастровим №:07:000:1438, які розташовані поблизу смт. Ялта Мангушського району Донецької області, відносяться до розпайованих земель КСП ім.Мічуріна Мангушського району Донецької області станом на період їх виділення в натурі (на місцевості). Норми передачі їх у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення (земель запасу) не відповідають нормам діючого земельного законодавства та інших нормативно-правових актів. Зазначені земельні ділянки на підставі сертифікату серії PH номер 118058, виданого на ім`я Позивача, відносяться до розпайованих земель КСП ім.Мічуріна Мангушського району.

Таким чином, Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області при виданні наказів «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою» від 19 жовтня 2017 року №2226-СГ і від 20 жовтня 2017 року №2240-СГ, а також наказів «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення» від 29 листопада 2018 року №3758-СГ і від 04 грудня 2018 року №3814-СГ перевищило свої повноваження при наданні спірних земельних ділянок ОСОБА_4 , ОСОБА_3 і неправомірно розпорядилось землею, що належить до пайового фонду КСП ім.Мічуріна Мангушського району. Оскільки члени трудового колективу КСП ім.Мічуріна, в тому числі пенсіонери КСП, провели процедуру роздержавлення земель сільськогосподарського призначення шляхом паювання відповідно до Указу Президента України №720/95 від 08 серпня 1995 року, наслідком якої стало припинення права державної власності на розпайовані землі, то припинилися і інші правомочності щодо розпорядження цими землями з боку центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів.

В зв`язку з викладеним, просив визнати незаконними і недійсними та скасувати: наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 19 жовтня 2017 року №2226-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» ОСОБА_3 , наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 20 жовтня 2017 року №2240-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» ОСОБА_4 , наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 29 листопада 2018 року №3758-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення» ОСОБА_4 , наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 04 грудня 2018 року №3814-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення громадянці ОСОБА_3 ; визнати недійсними: договір купівлі-продажу земельної ділянки від 13 березня 2019 року площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :07:000:1448, що розташована за адресою Донецька область, Мангушський район, Мелекінська сільська рада у межах згідно з планом, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Макаревич В.Г. за реєстровим №523, договір купівлі-продажу земельної ділянки від 13 березня 2019 року площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :07:000:1438, що розташована за адресою Донецька область, Мангушський район, Мелекінська сільська рада у межах згідно з планом, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Макаревич В.Г. за реєстровим №520; скасувати державну реєстрацію земельних ділянок: кадастровий номер:07:000:1448 площею 2,000га для ведення особистого селянського господарства (номер запису про право власності 30666529), кадастровий номер :07:000:1438 площею 2,000га для ведення особистого селянського господарства (номер запису про право власності 30664204); зобов`язати ОСОБА_2 повернути до фонду розпайованих земель власників земельних часток (паїв) КСП ім.Мічуріна Мангушського району Донецької області земельні ділянки: з кадастровим номером :07:000:1448, що розташована за адресою Донецька область, Мангушський район, Мелекінська сільська рада у межах згідно з планом; з кадастровим номером :07:000:1438, що розташована за адресою Донецька область, Мангушський район, Мелекінська сільська рада у межах згідно з планом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 27 вересня 2021 року вищевказаний позов задоволено.

Визнано незаконними та скасовано: наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 19 жовтня 2017 року №2226-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» громадянці ОСОБА_3 , наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 20 жовтня 2017 року №2240-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» громадянці ОСОБА_4 , наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 29 листопада 2018 року №3758-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення» громадянці ОСОБА_4 , наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 04 грудня 2018 року №3814-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення громадянці ОСОБА_3 ..

Визнано недійсними: договір купівлі-продажу земельної ділянки від 13 березня 2019 року площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером:07:000:1448, що розташована за адресою Донецька область, Мангушський район, Мелекінська сільська рада у межах згідно з планом, укладений між громадянкою ОСОБА_4 та громадянкою ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Макаревич В.Г. за реєстровим № 523, договір купівлі-продажу земельної ділянки від 13 березня 2019 року площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером:07:000:1438, що розташована за адресою Донецька область, Мангушський район, Мелекінська сільська рада у межах згідно з планом, укладений між громадянкою ОСОБА_3 та громадянкою ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Макаревич В.Г. за реєстровим №520.

Скасовано державну реєстрацію земельних ділянок: кадастровий номер :07:000:1448 площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства; кадастровий номер :07:000:1438 площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства.

Скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку за кадастровим номером:07:000:1448 площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства (номер запису про право власності 30666529 від 13 березня 2019 року);

Скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку за кадастровим номером:07:000:1438 площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства (номер запису про право власності 30664204 від 13 березня 2019 року).

Зобов`язано громадянку ОСОБА_2 повернути до фонду розпайованих земель власників земельних часток (паїв) КСП ім.Мічуріна Мангушського району Донецької області земельні ділянки: з кадастровим номером:07:000:1448, що розташована за адресою Донецька область, Мангушський район, Мелекінська сільська рада у межах згідно з планом; з кадастровим номером :07:000:1438, що розташована за адресою Донецька область, Мангушський район, Мелекінська сільська рада у межах згідно з планом.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі по 726 гривень 40 коп. з кожного.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив з того, що Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області при виданні наказів «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою» від 19 жовтня 2017 року номер 2226-СГ, від 20 жовтня 2017 року номер 2240-СГ, а також наказів «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення» від 29 листопада 2018 року номер 3758-СГ, від 04 грудня 2018 року номер 3814-СГ перевищило свої повноваження і неправомірно розпорядилось землею, що належить до пайового фонду КСП ім.Мічуріна Мангушського району.

Суд дійшов висновку про те, що відповідачем Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру не здійснено необхідних заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства під час видання спірних наказів Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області. Посадові особи Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області самостійно не скасували спірні накази, внаслідок чого на їх підставі за відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстровано право приватної власності на спірні земельні ділянки, та в подальшому укладено договори купівлі-продажу цих земельних ділянок і зареєстровано право власності за відповідачем ОСОБА_2 , що суперечить вимогам ч.1 ст. 154 ЗК України. Отже, спірні накази Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області видано з порушенням чинного земельного законодавства, а тому вони є незаконними та підлягають скасуванню в судовому порядку.

Також місцевий суд виходив з того, що у зв`язку з визнанням незаконними та скасуванням наказів Головного управління Держгеокадасту у Донецькій області «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» та «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення» громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , договори купівлі-продажу спірних земельних ділянок від 13 березня 2019 року також підлягають визнанню недійсними.

Оскільки державна реєстрація спірних земельних ділянок, з подальшим внесенням відомостей до Державного земельного кадастру, була проведена на підставі наказів Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 19 жовтня 2017 року номер 2226-СГ, від 20 жовтня 2017 року номер 2240-СГ, від 29 листопада 2018 року номер 3758-СГ, від 04 грудня 2018 року номер 3814-СГ, які підлягають визнанню незаконними та скасуванню, суд першої інстанції вважав, що позовні вимоги про скасування державної реєстрації земельних ділянок та скасування державної реєстрації права власності також підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи, що спірні земельні ділянки вибули з фонду розпайованих земель КСП ім.Мічуріна без згоди колишніх їх членів, зокрема позивача, право якого у даному випадку було порушено, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про повернення земельних ділянок до фонду розпайованих земель власників земельних часток (паїв) КСП ім.Мічуріна Мангушського району Донецької області.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначив, що Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, яке створено саме з метою реалізації повноважень останньої на території Донецької області, отже ці різні юридичні особи є одним і тим же органом. При цьому, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру не могла звернутись до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про скасування спірних наказів. Крім того, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру не могла провести державний контроль за використанням та охороною земель відносно Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, оскільки чинне законодавство не передбачає можливості здійснення контролю за використанням та охороною земель самим за собою. Тому, місцевий суд дійшов помилкового висновку про те, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру є належним відповідачем у даній справі, оскільки цей орган не здійснив відповідних заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства під час видання спірних наказів Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області.

Крім того, згідно п.п.12,16 ч.2 ст. 18 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», за дорученням міністра аграрної політики та продовольства України Держгеокадастр мав би здійснити перевірку діяльності свого територіального органу, але в даному випадку такого доручення не було і не могло бути, оскільки для цього не було відповідних підстав. Також позивачем не було заявлено та необґрунтовано жодних позовних вимог саме до скаржника, в тому числі щодо визнання дій протиправними чи бездіяльності стосовно непроведення заходів державного контролю за використанням та охороною земель. Відповідно до вимог ЦПК неналежними сторонами в цивільному процесі будуть ті особи, які не є суб`єктами права вимоги чи несення обов`язку. При цьому встановлення належності відповідача є обов`язком суду, що було проігноровано місцевим судом. Скаржник також вказує, що місцевим судом при ухваленні оскаржуваного рішення, в порушення вимог ч.10 ст.24 Закону України «Про державний земельний кадастр», було помилково скасовано державну реєстрацію спірних земельних ділянок.

Окрім цього, накази Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 19 жовтня 2017 №2226-СГ та від 20 жовтня 2017 року №2240-СГ; від 29 листопада 2020 року №3758-СГ та від 04 грудня 2018 року №3814-СГ є актами одноразового застосування і вони вичерпали свою дію шляхом їх виконання, адже громадяни отримали у власність земельні ділянки і зареєстрували відповідне речове право та навіть відчужили ці земельні ділянки згідно договорів купівлі-продажу. Тому вважає, що вимога про визнання наказів Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області не є ефективним способом захисту, адже задоволення такої вимоги не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою та така вимога не є нерозривно пов`язаною з вимогою про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

До того, ж ОСОБА_1 не є належним позивачем у справі, оскільки в розумінні ст.388 ЦК України тільки власник може витребувати своє майно, у той час, як позивач успадкував лише право на земельну частку (пай), а не земельну ділянку.

Доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 , посилаючись на відповідність оскаржуваного судового рішення вимогам законності та обгрунтованості, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відзив мотивовано тим, що на підставі наказу від 24 листопада 2020 року №504 «Про ліквідацію та утворення територіальних органів Державної служби с питань геодезії, картографії та кадастру», згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області з 01 грудня 2020 року і до дня звернення з позовом до суду перебувало у стані припинення у зв`язку з ліквідацією, тому позивач обгрунтовано пред`явив вимоги щодо визнання незаконними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, скасування державної реєстрації земельних ділянок саме до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, як правонаступнику.

Крім того, Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року передбачено, що Держгеокадастр з метою організації своєї діяльності надає територіальним органам методичну і практичну допомогу, проводить перевірки їх діяльності (пп.5 п.5 Положення). Голова Держгеокадастру скасовує повністю і в окремій частині акти територіальних органів Держгеокадастру (пп.22 п.12 Положення). Отже, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру мала всі законні підстави для проведення перевірок свого територіального органу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області з метою здійснення державного нагляду, контролю за дотриманням земельного законодавства під час видання спірних наказів та вжиття заходів щодо їх скасування.

Також позивач вказує, що місцевий суд дійшов правильного висновку про скасування державної реєстрації земельних ділянок та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки оскільки визнав накази Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області а також договори купівлі-продажу спірних земельних ділянок недійсними, тому посилання скаржника в цій частині вважає необґрунтованими.

До того ж, зазначає, що Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, приймаючи спірні накази, учинило незаконні дії, які порушують його права на відведення земельної ділянки для наступного отримання її у власність, а тому він є належним позивачем у справі, тобто особою якій належить право вимоги.

Окрім цього посилався на те, що ним обрано належний спосіб захисту своїх прав шляхом визнання недійсними договорів купівлі-продажу спільних земельних ділянок та зобов`язання відповідача ОСОБА_2 повернути до фонду розпайованих земель власників земельних часток (паїв) КСП ім. Мічуріна Мангушського району спірних земельних ділянок, оскільки на підставі постанови Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 28 жовтня 2020 року №910/10963/19 оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

У судовому засіданні представник Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру - Будлянський В.М. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Позивач та його представник адвокат Карадон М.П. у судовому засіданні апеляційного суду заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не відповідає в повній мірі зазначеним вимогам закону.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

15 липня 2011 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене приватним нотаріусом Першотравневого районного нотаріального округу Донецької області, на право на земельну частку (пай), яка перебувала у колишньому КСП «ім. Мічуріна» смт. Ялта Першотравневого району Донецької області, розміром 6,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі( на місцевості), яке належало спадкодавцю ОСОБА_8 на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай), серії ДН № 0200232, виданого Першотравневою районною державною адміністрацією Донецької області 11 січня 1997 року і зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів 11 січня 1997 року за №320 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 квітні 2001 року (т.1 а.с. 17,19).

Розпорядженням голови Першотравневої районної державної адміністрації за №597 від 02 грудня 2011 року дозволено передати у власність позивача та видати державний акт на право власності на земельну ділянку, загальною площею 6,9 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ялтинської селищної ради із земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту (т.1 а.с.43).

Наказами Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 19 жовтня 2017 №2226-СГ та від 20 жовтня 2017 року №2240-СГ було надано дозволи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на розроблення проектів землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі на території Мелекінської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами населених пунктів. Орієнтовний розмір кожної земельної ділянки 2,000 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства( т.1 а.с. 20-21).

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області за підписом начальника Якименка І.В. від 29 листопада 2018 року №3758-СГ затверджено проект землеустрою та надано ОСОБА_4 безоплатно у власність земельну ділянку, площею 2,000 га, в тому числі ріллі площею 2,000 га (кадастровий номер:07:000:1448) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, для ведення особистого селянського господарства на території Мелекінської сільської ради Мангушського району за межами населених пунктів (т.1 а.с 26).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 04 грудня 2018 року № 3814-СГ затверджено проект землеустрою та надано ОСОБА_3 безоплатно у власність земельну ділянку площею 2,000 га, в тому числі ріллі площею 2,000 га (кадастровий номер :07:000:1438) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, для ведення особистого селянського господарства на території Мелекінської сільської ради Мангушського району за межами населених пунктів (т.1 а.с. 27).

13 березня 2019 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відчужили на користь ОСОБА_2 належні їм на праві приватної власності земельні ділянки з кадастровими номерами :07:000:1448 та :07:000:1438 за нотаріально посвідченими договорами купівлі-продажу (№ №523 і 520) (т.1 а.с. 28-31).

Відповідно до висновку експерта №4898-4904 від 25 вересня 2020 року за результатами експертизи, проведеної в рамках кримінального провадження №0000042, спірні земельні ділянки з кадастровим номером :07:000:1448 (надана ОСОБА_4 ) та з кадастровим номером:07:000:1438 (надана ОСОБА_3 ), які розташовані поблизу смт.Ялта Мангушського району Донецької області, відносяться до розпайованих земель КСП ім.Мічуріна Мангушського району Донецької області станом на період їх виділення в натурі (на місцевості). Норми передачі їх у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення (земель запасу) не відповідають нормам діючого земельного законодавства та інших нормативно-правових актів. Зазначені земельні ділянки на підставі сертифікату серії PH №118044, виданого на ім`я позивача, відносяться до розпайованих земель КСП ім.Мічуріна Мангушського району (т.1 а.с. 37-42).

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Стаття 15 Цивільного кодексу України вказує на те, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Право на захист це суб`єктивне цивільне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом» (ст. 55 Конституції України).

У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Належними сторонами в цивільній справі є особи, відносно яких є дані про те, що вони можуть бути суб`єктами спірних матеріальних правовідносин. За положенням ЦПК України належний позивач особа, якій належить право вимоги; належний відповідач особа, котра повинна відповідати за позовом.

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Тобто, відповідач це особа, яка на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

У справі, яка переглядається, позивач просив у позові визнати незаконними, недійсними та скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, визнати недійсними договори купівлі-продажу земельної ділянки, укладені між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , а також між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Також ОСОБА_1 просив скасувати державну реєстрацію спірних земельних ділянок та зобов`язати ОСОБА_2 повернути їх до фонду розпайованих земель власників земельних часток (паїв) КСП ім.Мічуріна Мангушського району Донецької області.

Згідно п. 4 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

У своєму позові позивач не виклав позовні вимоги до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та не обґрунтував які його суб`єктивні права, свободи чи інтереси, порушила, не визнала чи оспорила зазначена юридична особа.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру не здійснено необхідних заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства під час видання спірних наказів Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області.

Проте, такого обґрунтування позовних вимог до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру позовна заява ОСОБА_1 не містить. Отже, задовольняючи позов до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру місцевий суд порушив принцип диспозитивності, вийшов за межі позовних вимог.

Більш того, позивач у відзиві на апеляційну скаргу посилався на те, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру була зазначена ним у позові, з огляду на знаходження Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області у стані припинення.

Апеляційний суд вважає цей довід позивача неспроможним, оскільки така інформація у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області відсутня.

Таким чином, з урахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру по даній справі не є належним відповідачем, що є самостійною підставою для відмови у позові до зазначеної юридичної особи, на що не звернув уваги суд першої інстанції.

Інші аргументи апеляційної скарги, колегія суддів відхиляє, з огляду на те, що вони не зачіпають інтересів скаржника, який є неналежним відповідачем у справі, апеляційних скарг від інших відповідачів у справі не надійшло.

Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до вимог п.4.ч.1 ст. 376 ЦПК Україн, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За вищевикладених обставин, з огляду на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржуване судове рішення в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, скасування державної реєстрації земельних ділянок та права власності, зобов`язання вчинити дії щодо повернення земельних ділянок підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог. Крім того, оскаржуване судове рішення, у зв`язку з його частковим скасуванням, на підставі ч.8 ст. 141 ЦПК України, підлягає зміні в частині стягнення понесеного позивачем судового збору, який повинні відшкодувати відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області в рівних частках - по 908 гривень кожний. В решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

З огляду на часткове задоволення вимог апеляційної скарги, з позивача на користь скаржника підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у сумі 5448 гривень.

Керуючись ст. ст. 367, 374,376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 27 вересня 2021 року у частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, скасування державної реєстрації земельних ділянок та права власності, зобов`язання вчинити дії щодо повернення земельних ділянок скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, скасування державної реєстрації земельних ділянок та права власності, зобов`язання вчинити дії щодо повернення земельних ділянок відмовити.

Рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 27 вересня 2021 року в частині стягнення судового збору змінити та стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (), яке знаходиться за адресою: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, буд. 16 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_4 судовий збір, сплачений у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, в розмірі по 908 (дев`ятсот вісім ) гривень з кожного.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_4 на користь Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру ), яке знаходиться за адресою: 03151, Київська область, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 3, судовий збір, сплачений у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції 5448 (п`ять тисяч чотириста сорок вісім) гривень.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Судді:

Повний текст постанови складено 10 лютого 2022 року.

Суддя: