справа № 208/1146/21
№ провадження 2-сз/208/10/22
УХВАЛА

Іменем України

09 лютого 2022 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду місто Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянув заяву ОСОБА_1 «про повернення сплаченого судового збору» за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про скасування рішення суду про стягнення аліментів на дитину та на матір дитини, у зв`язку з набранням законної сили іншого рішення суду про встановлення факту відсутності біологічного, генетичного за ДНК батьківства позивача з вказаною дитиною», -

встановив:

В провадженні Заводського районного суду місто Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебував позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про скасування рішення суду про стягнення аліментів на дитину та на матір дитини, у зв`язку з набранням законної сили іншого рішення суду про встановлення факту відсутності біологічного, генетичного за ДНК батьківства позивача з вказаною дитиною».

Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 червня 2021 року, суд повернув матеріали позовної заяви позивачу.

09 лютого 2022 року позивачем ОСОБА_1 до Заводського районного суду місто Дніпродзержинська Дніпропетровської області подано заяву «про повернення сплаченого судового збору», в передбаченому законом порядку.

Так, у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», передбачено: сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розмір у позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою(клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Крім цього в п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справи від 17 жовтня 2014 року N 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснює, що статтею 7 Закону України «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору (статті 214,215 ЦПК України). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом України «Про судовий збір»); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

Пунктом 44 вказаної Постанови передбачено, що питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

З огляду на викладене, чинним законодавством передбачено повернення судового збору у разі повернення позовної заяви.

Суд, ознайомившись з заявою, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, та є обґрунтованими.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 142, 255 ЦПК України, ст.ст. 4, 7 Закону України «Про судовий збір», суд -

постановив:

Заяву позивача ОСОБА_1 «про повернення сплаченого судового збору» за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про скасування рішення суду про стягнення аліментів на дитину та на матір дитини, у зв`язку з набранням законної сили іншого рішення суду про встановлення факту відсутності біологічного, генетичного за ДНК батьківства позивача з вказаною дитиною» задовольнити повністю.

Зобов`язати ГУДКСУ у Дніпропетровській області повернути платнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 - 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок - витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про скасування рішення суду про стягнення аліментів на дитину та на матір дитини, у зв`язку з набранням законної сили іншого рішення суду про встановлення факту відсутності біологічного, генетичного за ДНК батьківства позивача з вказаною дитиною», згідно квитанції про сплату № 0.0..1 від 16 лютого 2021 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Івченко Т. П.