Справа № 301/3800/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" лютого 2022 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючої судді - Даруда І.А.

при секретарі - Сатін Н.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів .

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів .

Свої вимоги мотивує тим, що 02 лютого 2013 року між ним та ОСОБА_3 було укладено шлюб , який зареєстровано у виконавчому комітеті Великораковецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, за актовим записом № 02. За час шлюбу у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Іршавського районного суду від 30.03.2021 року у справі № 301/273/21 призначено стягнення з нього аліментів на сина ОСОБА_4 у твердій грошовій в розмірі 2100 грн. щомісячно, починаючи з 09.02.2021 року і до досягнення ним повноліття. Про існування даного рішення він не знав , дізнався 07 грудня 2021 року коли отримав Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів АСВП 65734365 наданий Іршавським відділом державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області. Заборгованість станом на 01.01.2022 року, становила включно грудень 22500,00 грн.. На протязі 2020 року та 2021 року він виїжджав на заробітки за кордон, та добровільно передавав ОСОБА_3 гроші на утримання сина, одяг та продукти.

14 грудня 2021 року ним було повністю погашено заборгованість зі сплати аліментів. На даний час, він перебуває в скрутному матеріальному становищі, так як у нього виникла велика заборгованість по сплаті аліментів, він змушений був зайняти кошти на погашення заборгованості зі сплати аліментів, власних заощаджень не має, постійної роботи не має, працевлаштуватися вдома не має можливості, ніякого доходу не отримує, знаходиться без джерел для існування, власного будинку та будь-якого власного майна не має, проживає разом з братом інвалідом 2 групи у будинку покійних батьків. Раніше основним моїм джерелом доходу була сезонна робота, яка не мала постійного характеру. В зв`язку з поширенням коронавірусної інфекції та карантинних обмежень він втратив сезонну роботу за кордоном, через що позбавлений можливості так як раніше працювати і заробляти. Аліменти в розмірі 2100,00 гривень, щомісяця на даний час він не в змозі сплачувати, тому просить суд зменшити розмір аліментів до 1500 (тисяча п`ятсот) гривень, що є більшим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився , надіслав суду заяву , в якій просить суд справу слухати в його відсутність , позовні вимоги підтримує , просить такі задовільнити , тому на підставі ст. 223 ЦПК України розгляд справи проведено у його відсутності. .

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, з мотивів, викладених в такому та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі .

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, які причини неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, тому на підставі ст. 223 ЦПК України розгляд справи проведено у її відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, уд приходить до наступного.

Згідно з п. 2 - п.4 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоду довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства..

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…».

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як встановлено в судовому засіданні , сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 02.02 .2013 року перебували у шлюбі, у якому у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . .

Відповідно до рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 30.03.2021 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2100,00 грн. щомісячно, починаючи з 09.02.2021 року і до досягнення ним повноліття.

Статтею 192СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

Отже зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов.

З аналізу цих правових норм убачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати, чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

При ухваленні 30.03.2021 року рішення про стягнення аліментів суд, на підставі досліджених обставин справи та наданих доказів, дійшов висновку що розмір аліментів у сумі 2100,00 грн. щомісячно буде відповідати принципам розумності та справедливості та є необхідним для забезпечення права на належний рівень життя неповнолітнього сина відповідача ОСОБА_5 , необхідний для його фізичного, розумового, морального і соціального розвитку. Про вказане рішення позивачу ОСОБА_2 , стало відомо 07.12.2021 року , однак він погодився з визначеним судом розміром аліментів та не оскаржував його , сплатив всю заборгованість.

Як вбачається з довідки державного виконавця Іршавського ВД ДВС від 07.12.2021 року АСВП 65734365 позивач ОСОБА_2 має заборгованість станом на 01.01.2022 року,яка становить 22500,00 грн

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України№789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтями12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановленихст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Системний аналіз вище наведених норм матеріального і процесуального права свідчить про те, що (виходячи з предмета даного спору, а саме зменшення розміру аліментів) саме на позивача покладається обов`язок доказування фактів про зміну матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника аліментів (позивача по справі) або їх одержувача (відповідачки).

При прийнятті рішення суд враховує правову позицію Верховного суду з аналогічного питання висловлену зокрема у своїй постанові від 11.04.2018 року справа №523/1973/16, постанові від 21.11.2018 року справа №465/5399/16 де суд дійшов висновку , що погіршення стану здоров"я та встановлена інвалідність не можуть слугувати беззаперечними обставинами, що згідно ст.192 СК України належить приймати як підставу для зменшення розміру аліментів.

Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбаченихст.192 СК України.

Так, належних та допустимих доказів того, що із моменту постановлення судового рішення суттєво змінився матеріальний стан позивача або погіршився стан його здоров`я, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем не надано.

Посилання позивача ОСОБА_2 на те , що він власних заощаджень не має, постійної роботи не має, працевлаштуватися вдома не має можливості, ніякого доходу не отримує, знаходиться без джерел для існування, власного будинку та будь-якого власного майна не має, проживає разом з братом інвалідом 2 групи у будинку покійних батьків не доводить беззаперечно погіршення його матеріального стану та неспроможність отримання доходів і працевлаштування.

Підстави та докази, надані позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, на думку суду мають правове значення при визначенні розміру аліментів уперше, а не у випадку зміни цього розміру відповідно до статті 192 СК України.

При цьому суд враховує, що позивач є молодим за віком, працездатним чоловіком, інших осіб на утриманні не має, ішої сім"ї не має .

А тому враховуючи вищенаведене, а також право дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку, суд приходить до переконання, що позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 180-182, 192 СК України, ст. ст. 10,12, 13,18,81,258,263-265, 273, 352, 354,355 ЦПК України, суд

РІШИВ:

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 09 лютого 2022 року.

Суддя : І. А. Даруда