Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"07" лютого 2022 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Мирошниченка Ю. М., за участю секретаря Іванової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконкому Соледарської міської ради до ОСОБА_1 (треті особи Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, прийомна сім`я ОСОБА_2 ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення її батьківських прав, обґрунтовуючи позов наступним. Відповідачка має малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько дитини записаний на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України (далі - СК). Мати дитини має тривалу хворобу, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків, у зв`язку з чим дитину влаштовано на спільне проживання та виховання у прийомну сім`ю ОСОБА_2. ОСОБА_1 спроб повернути дитину не виявляла, її життям не цікавилась, матеріальної допомоги не надавала. У зв`язку з викладеним просить позбавити батьківських прав відповідачку щодо дитини ОСОБА_3 .

Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти прийняття заочного рішення.

Відповідачка у судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив відповідачка не надала.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без її присутності.

Ухвалою суду від 07.02.2021 року постановлено проводити заочний розгляд справи.

Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с.3).

Відомості про батька дитини записані на підставі ст. 135 СК (а.с.4).

Висновком лікарського-консультативної комісії закладу охорони здоров`я № 31/4594 встановлено, що за рівнем обмеження діяльності ОСОБА_1 має високій ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків (а.с.9).

Розпорядження голови Артемівської районної державної адміністрації № 323 від 20.09.2016 року надано ОСОБА_3 статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.5).

Розпорядженням Слов`янської районної державної адміністрації № 514 від 29.11.2016 року передано з 01 грудня 2016 року на виховання та спільне проживання у прийомну сім`ю ОСОБА_2 малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7-8).

Висновком Органу опіки та піклування виконкому Соледарської міської ради № 1282/18-19 від 04.06.2021 року вважало доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно доньки ОСОБА_3 (а.с.12).

Згідно із ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, зокрема, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідальність батьків за виховання дітей, яка в однаковій мірі покладається як на матір, так і на батька, визначена і в ст. ст.9, 18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 780-ХІІ 27.02.1991 року.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Судом встановлено, що відповідачка має тривалу хворобу, яка не дозволяє піклуватись дитиною, окрім того ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться її життям, відсутні спроби дізнатись про життя та здоров`я дитини, з її боку відсутня будь-яка турбота про неї, про її розвиток. Індиферентна поведінка матері щодо її дитини носить тривалий характер, дитина тривалий час проживає в прийомній сім`ї, де в неї утворилося стабільне середовище.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» (заява № 2091/13) суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Таким чином, суд переконався, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків відносно своєї малолітньої дочки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує виховання, утримання і лікування, що дає підстави суду прийти до висновку про доцільність позбавлення її батьківських прав.

При цьому, судом відзначається, що відповідно ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Частиною 3 статті 166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення.

За таких обставин суд стягує з ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 09 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 908 грн. підлягають стягненню з відповідачки.

Керуючись ст.ст. 164-166, 180-182 СК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81-82, 141, 247, 259, 263-265, 268, 280, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Органу опіки та піклування виконкому Соледарської міської ради до ОСОБА_1 (треті особи Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, прийомна сім`я ОСОБА_2 ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, установа банку № 10004/0290 у місті Бахмут, рахунок № НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко