справа № 336/9418/2021
провадження № 2/336/5684/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

м.Запоріжжя 01 лютого 2022 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Карабак Л.Г., при секретарі Двірній Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, де вказує, що відповідно до договору дарування від 03 листопада 2004 року вона є власником Ѕ частин житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 .

За вказаною адресою зареєстровані: позивач, та відповідач за позовом ОСОБА_2 . Більше в частині будинку жодної особи не зареєстровано.

Відповідач не проживає в будинку протягом тривалого часу, так, ОСОБА_2 покинув житло у 2009 році. Будь-яких його особистих речей у спірній квартирі не має, житлом не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, усі витрати по утриманню житла несе позивач.

Теперішнє місце проживання відповідача позивачу не відомо.

Факт реєстрації відповідача порушує право позивача як власника, на вільне розпорядження і користування майном.

На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідача такими, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання учасники справи не явилися.

У порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Через ненадання відповідачем, який не мають статусу підприємця, інформації щодо його адреси відповідні судові повістки були йому надіслані за останньою відмовою адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

При цьому відповідач про причини своєї неявки не повідомив, не подавав відзив, а сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи.

Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до договору дарування від 03 листопада 2004 року власником 1/2 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 - позивач за позовом.

За вказаною адресою зареєстровані: позивач, та її син ОСОБА_2 1967 року народження.

Стаття 405 ЦК України визначає, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як зазначає позивач, відповідач не проживають у квартирі протягом тривалого часу, так, ОСОБА_2 покинув житло у 2009 році, будь-яких їх особистих речей у спірній квартирі не має, житлом не цікавився, комунальні послуги не сплачував, усі витрати по утриманню житла несе позивач.

І у суду немає підстав не довіряти таким поясненням позивача, оскільки вони узгоджуються із дослідженим судом актом про непроживання від 29 серпня 2021року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81 89, 258, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованого АДРЕСА_1 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованого АДРЕСА_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Карабак Л.Г.