СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/22174/19

пр. № 2/759/688/22

18 січня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - П`ятничук І.В.,

за участю секретаря - Марус А.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 27.11.2019 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яким з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальний збиток, заподіяний в результаті пошкодження автомобіля у розмірі 464191,20 грн., транспортні послуги ( евакуатор) у розмірі 6500,00 грн., вартість медичного обстеження після ДТП у розмірі 585,00 грн., витрати за проведення експертного дослідження у розмірі 2000,00 грн., моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн., витрати за надання правової допомоги у розмірі 10000,00 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 5216,96 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 10.10.2019 року о 07 год. 30 хв. на а/д Чоп-Київ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Ауді», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок вищевказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Ауді», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 . Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний». Після звернення до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний» було виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 99000,00 грн.

Зазначив, що відповідно до висновку № 25080/20-54/25081/20-52 судової автотоварознавчої та автотехнічної експертизи від 25.02.2021 року КНДІСЕ, розмір матеріального збитку, заподіяного автомобілю марки «Ауді», д.н.з. НОМЕР_2 становить 563191,20 грн. З урахуванням вищевказаного, позивач просить стягнути з відповідача матеріальний збиток, заподіяний в результаті пошкодження автомобіля у розмірі 464191,20 грн. із розрахунку (563191,20 грн. розмір матеріального збитку - 99000,00 грн. виплачене страхове відшкодування ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний»), транспортні послуги ( евакуатор) у розмірі 6500,00 грн., вартість медичного обстеження після ДТП у розмірі 585,00 грн., витрати за проведення експертного дослідження у розмірі 2000,00 грн., моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн., витрати за надання правової допомоги у розмірі 10000,00 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 5216,96 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.11.2019 року було відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись на обставини викладені у позові.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у поданому до суду відзиві.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.10.2019 року о 07 год. 30 хв. на а/д Чоп-Київ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Ауді», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .

Внаслідок вищевказаної ДТП було пошкоджено автомобіль марки «Ауді», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (т. 1 а.с. 15).

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.11.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП, яке сталося 10.10.2019 року та притягнуто до адміністративної відповідальності (т. 1 а.с. 168-169).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний», з лімітом відповідальності 100000,00 грн.

ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний» з заявою про виплату страхового відшкодування.

За результатами розгляду заяви про виплату страхового відшкодування, страховик сплатив страхове відшкодування у сукупному розмірі 99000,00 грн.

В ході розгляду справи ухвалою від 28.09.2020 року по даній справі було призначено судову автотоварознавчу та автотехнічну експертизу.

Відповідно до висновку № 25080/20-54/25081/20-52 судової автотоварознавчої та автотехнічної експертизи від 25.02.2021 року КНДІСЕ, розмір матеріального збитку, заподіяного автомобілю марки «Ауді», д.н.з. НОМЕР_2 становить 563191,20 грн. (т. 2 а.с. 224-240).

Відповідно до частини 2 статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, законом встановлено презумцію вини заподіювача шкоди. Вина підтверджена постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.11.2019 року, а тому наявним є такий елемент складу цивільного правопорушення, як вина.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно із п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Як вбачається із змісту позовної заяви, третьою особою здійснено страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика, зменшивши її 1000,00 грн. (суму франшизи).

Предметом позову є стягнення 464191,20 грн. матеріальної шкоди, тобто різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (563191,20 грн. - 99000,00 грн.).

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 04 липня 2018 року за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Враховуючи вказані норми права, встановлені обставини, судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування шкоди, яка перевищує ліміт відповідальності страховика, у зв`язку із цим суд, дійшов висновку про те, що вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 464191,20 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, позивач вважає, що відповідач має сплатити йому 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди, яку пов`язує з негативними наслідками втрати автомобіля з вини відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Стаття 23 ЦК України передбачає підстави відшкодування моральної шкоди. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болі і стражданнях, що особа зазнала в зв`язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з протиправною поведінкою у відношенні його; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з ушкодженням чи знищенням майна; у приниженні честі, достоїнства, а також ділової репутації. Моральна шкода стягується незалежно від стягнення майнової шкоди.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" указується, зокрема, на порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні відносин з оточуючими людьми, настання інших негативних наслідків. Звідси, потерпілий вважається зазнавшим моральну шкоду, якщо він перетерпів душевні страждання у виді негативних змін душевно-психологічного функціонування організму чи фізичні страждання у виді негативних змін біологічного функціонування організму.

Відповідно до роз`яснень, наданих в п. 5 цієї постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

Відповідно до п.7 зазначеної постанови заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Згідно п.9 постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи з характеру й обсягу фізичних, душевних і психічних страждань, що випробував позивач у зв`язку з пошкодженням автомобіля та необхідністю проведення ремонту, тяжкості вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, часу та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, інших обставин, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості.

Оскільки діями відповідача, позивачу спричинені моральні страждання, які пов`язані з пошкодженням належного йому транспортного засобу, керуючись встановленими законом принципами виваженості та розумності, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню у відшкодування моральної шкоди 1000,00 грн.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи за проведення дослідження з визначення розміру заподіяної в результаті ДТП матеріальної шкоди, позивачем було сплачено 2000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3300553 від 01.11.2019 року, за транспортні послуги сплачено 6500,00 грн., що підтверджується квитанцією № 2267313 від 10.10.2019 року та актом виконаних робіт та за надання медичного обстеження після ДТП сплачено 585,00 грн., а тому ці витрати мають бути компенсовані ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 58, 62-63, 72).

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Слід зазначити, що адвокати, укладаючи із клієнтом договір про надання правової допомоги, мають вказувати перелік послуг, які будуть надаватися під час виконання такого договору. З приводу цього питання Верховний Суд у постанові по справі № 826/856/19 від 22.12.2018 р. зазначив, що «з розрахунку наданих адвокатом послуг вбачається, що певні його дії (зробити копії необхідних документів чи друк квитанцій) не потребують професійних навичок, а акт виконаних робіт містить вид послуг, що не були передбачені договором».

Таким чином, для можливості наступного відшкодування судових витрат слід ретельно підготувати договір про надання правової допомоги та передбачити, якими доказами будуть підтверджуватися надані адвокатом послуги.

На підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги позивачем надано договір про надання правничої допомоги від 07.11.2019 року, копію квитанції до прибуткового касового ордера № б/н від 15.11.2019 року, оригінал квитанції про прибуткового касового ордера № б/н від 19.04.2021 року, а тому суд вважає за необхідне задовольнити вимоги в частині стягнення витрат на правничу допомогу частково у розмірі 5000,00 грн., що документально підтверджені.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 4832,76 грн.

Враховуючи викладене позов підлягає задоволенню частково.

На підставі ст.ст. 1166, 1194 ЦК України, керуючись ст. ст. 76, 77, 78, 79, 80, 81, 263, 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду в розмірі 464191 грн. 20 коп., витрати за послуги евакуатора в розмірі 6500 грн. 00 коп., витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 2000 грн. 00 коп., моральну шкоду в розмірі 1000 грн. 00 коп., сплачений судовий збір в розмірі 4832,76 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. 00 коп., а всього стягнути 483523 (чотириста вісімдесят три тисячі п`ятсот двадцять три) грн. 96 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.В. П`ятничук