Провадження №2-н/263/441/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2022 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Ковтуненко В.О. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Приазовська», про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Приазовська» звернулися до суду із заявою про видачу судового наказу, про стягнення на свою користь з ОСОБА_1 , заборгованості за період з 01.01.2019 року по 30.11.2021 року у розмірі 9609,22 грн., інфляційних збитків у розмірі 992,93 грн., 3% річних у розмірі 395,02 грн., витрат по сплаті судового збору у розмірі 227 грн.

Ознайомившись із вказаною заявою і доданими до неї документами, суд дійшов наступних висновків.

До заяви доданий розрахунок за комунальні послуги, але доказів, які б підтверджували наявність договірних відносин з боржником щодо надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг, до заяви про видачу судового наказу не додано. А один лише розрахунок не є достатнім доказом таких обставин.

Крім того із заяви не можливо ідентифікувати особу боржника (не зазначено дату народження, ІПН та інше), що в подальшому буде унеможливлювати виконання судового наказу під час примусового виконання в органах виконавчої служби.

Пунктом 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз`яснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Згідно з п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, враховуючи, що доказів на підтвердження договірних відносин з боржником щодо надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг боржнику суду не надано, із заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.3, 62, 163, 165 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Приазовська», про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу на підставі п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України не перешкоджає повторному зверненню із заявою у порядку наказного провадження до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для такої відмови.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали суду, шляхом подачі її безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя В.О. Ковтуненко