ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» лютого 2022 року

м. Харків

справа № 619/4003/20

провадження № 22ц/818/262/22

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Котелевець А. В., Маміної О. В.,

за участю секретаря - Черненко В. О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа ОСОБА_3

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 09 квітня 2021 року в складі судді Болибока Є.А.

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про скасування свідоцтва про право на спадщину, скасування державної реєстрації прав.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 09 квітня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції від представників ОСОБА_1 та ОСОБА_3 надійшли заяви про зупинення провадження у справі.

Заяви мотивовані тим, що позовні вимоги ґрунтуються на ухвалі Харківського апеляційного суду від 06 серпня 2020 року у справі № 2-469/1997, якою визнано нечинним правовстановлюючий документ, що і стало підставою для реєстрації права власності на спірне майно. Однак, постановою Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-469/1997 ухвалу Харківського апеляційного суду від 06 серпня 2020 року скасовано, справу передано для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

На підставі пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України просили зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 2-469/1997.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи.

Заяв про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути це питання за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяв вважає, що заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Пунктом 6 частини 1 статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, вказана у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення щодо того, що рішення у ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Відповідно до частини 1 статті 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, наразі в провадженні Харківського апеляційного суду перебуває справа № 2-469/1997 за позовом ОСОБА_4 , правонаступником якої є ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та в порядку забудови на домоволодіння.

Із змісту статті 251 ЦПК України вбачається, що зупинення провадження у справі має на меті полегшити доказову діяльність осіб, які беруть участь у справі, в силу так званих преюдиціальних фактів.

При цьому слід зазначити, що відповідно до частин 4, 6 статті 82 ЦПК України тільки ті обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Із заяв про зупинення провадження у справі не вбачається, які факти, що мають в подальшому розцінюватися як преюдиціальні, повинен встановити суд при розгляді справи № 2-469/1997 за позовом ОСОБА_4 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та в порядку забудови на домоволодіння, оскільки наразі переглядається справа, предметом якої є свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Крім того, слід звернути увагу на те, що обставини можуть не доказуватися і встановлені факти можуть мати преюдиціальне значення тільки для тих осіб, які беруть участь у справs і щодо яких встановлені ці обставини. Наразі в цих двох справах суб`єктний склад відрізняється, що також враховується при вирішенні питання про зупинення справи.

Враховуючи, що розгляд зазначеної справи можливий до вирішення справи № 2-469/1997, яка переглядається Харківським апеляційним судом, судова колегія вважає, що підстав для зупинення провадження у справі немає.

Зважаючи на вищевикладене, судова колегія вважає за необхідне заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.251, 367, 368, 381-384, 389 ЦПК України

у х в а л и в:

Заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді А. В. Котелевець

О. В. Маміна

Повний текст ухвали складено 07 лютого 2022 року