ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2399/22 Справа № 202/6252/21 Категорія 81 Суддя у 1-й інстанції - Марченко Н.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В,

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 29 жовтня 2021 року про відмову у відкритті провадження

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України (заінтересована особа - Індустріальний відділ державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро),-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 29 жовтня 2021 року у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України (заінтересована особа - Індустріальний відділ державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що заявником невірно обрано форму звернення до суду, оскільки судом у порядку, визначеному ст. 441 ЦПК України питання не вирішувалось. Тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке просить скасувати заявник, встановлено постановою державного виконавця у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська про стягнення аліментів, то відповідно, заявник вправі звернутися до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, якщо вважає, що встановленим постановою державного виконавця тимчасовим обмеженням у праві виїзду за межі України порушено його права чи свободи.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджено докази по справі, не здійснено аналізу позовної заяви та не прийнято до уваги додаткові пояснення. Оскаржуване рішення порушує право скаржника на справедливий судовий розгляд.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 11 травня 2021 року в органах охорони державного кордону Державної прикордонної служби України виконується постанова Індустріального ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 11 серпня 2020 року (виконавче провадження № 56772302) стосовно боржника ОСОБА_1 у зв`язку із наявною заборгованістю по сплаті аліментів, яка після реєстрації державним виконавцем в автоматизованій системі виконавчого провадження була передана до відповідної бази Державної прикордонної служби України.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 і додатків до неї вбачається, що останній просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке встановлено відносно нього постановою державного виконавця від 11 серпня 2020 року у виконавчому провадженні № 56772302 з виконання виконавчого листа № 2-3006/2010 про стягнення аліментів на утримання дитини на користь ОСОБА_2 .

Таким чином, ані матеріали заяви ОСОБА_1 , ані матеріали апеляційної скарги, не містять даних щодо постановлення судом ухвали про тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України у порядку, визначеному статтею 441 ЦПК України.

Відповідно до положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» також визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Таким чином, у разі встановлення державним виконавцем відносно боржника у виконавчому провадженні про стягнення аліментів тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України для такого боржника передбачено інший порядок скасування такого обмеження, аніж визначений у розділі VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України, що регламентує порядок скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, який застосовується на підставі ухвали суду за поданням державного виконавця.

Отже, в даному випадку законодавством визначено інший порядок звернення до суду щодо скасування встановленого державним виконавцем тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а саме шляхом оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України.

Враховуючи зазначені вище норми, заявнику слід було звернутися до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця відповідно до ст. 447-448 ЦПК України, про що вірно було зазначено судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали суду є безпідставними та зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з ухвалою суду, переоцінки висновків суду та не спростовують правильність ухвали суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність ухвали суду в апеляційній скарзі не наведено, тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені заявником у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 29 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова