УХВАЛА

27 січня 2022 року

м. Київ

справа № 210/562/21

провадження № 61-577ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом про захист прав споживачів та просила зобов`язати відповідача:

- здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором від 23 травня 2008 року № 0314/0508/45-011 шляхом зменшення строку кредитування з урахуванням сум, внесених понад ануїтетний платіж за весь період кредитування;

- списати нараховані штрафні санкції в період з 25 травня 2012 року до 05 червня 2012 року за кредитом від 23 травня 2008 року № 0314/0508/45-011;

- провести перерахунок заборгованості за вказаним кредитним договором за період з 25 травня 2012 року по 30 червня 2012 року шляхом списання нарахованих відсотків за користування кредитом через прострочення кредитора.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 14 червня 2021 року в складі судді Машкевич К. В. позов задоволено частково, зобов`язано АТ «Альфа Банк» здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором № 0314/0506/45-011 від 23 травня 2008 року укладеного між ВАТ «Сведбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_1 шляхом зменшення строку кредитування з урахуванням сум, внесених понад ануїтетний платіж за весь період кредитування та здійснити перерахунок заборгованості. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року в складі колегії суддів Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О., Савченка С. І. рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14 червня 2021 року скасовано та прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позову.

20 листопада 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана касаційна скарга передані судді-доповідачеві Антоненко Н. О. 11 січня 2022 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про захист прав споживачів шляхом зобов`язання вчинити певні дії.

Справа № 210/562/21 є справою незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки існують рішення суду першої та апеляційної інстанцій у аналогічних справах з протилежними висновками, при цьому посилається на ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про відкриття касаційного провадження. Проте ОСОБА_1 не обґрунтовує, в чому саме касаційна скарга стосується питання права, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

М. М. Русинчук