Справа № 128/1166/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі :

головуючого судді Шевчук Л.П.,

при секретарі судового засідання Ружицькій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру частки співвласника у спільній сумісній власності, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення розміру частки співвласника у спільній сумісній власності,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення розміру частки співвласника у спільній сумісній власності. В позовній заяві викладено наступну позицію: ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 .. Єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 є її син - позивач ОСОБА_1 .. Інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні. Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка, площею 0,2428 га, кадастровий номер :02:003:0222, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Вказана земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Нідзельської І.Є. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку вказаної земельної ділянки. Проте нотаріусом постановою №6/02-31 від 13.01.2021 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нотаріус не може визначити склад спадкового майна, а саме на яку частку нерухомого майна необхідно видавати свідоцтво про право на спадщину. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були власниками житлового будинку по АДРЕСА_1 в наступних частка: ОСОБА_3 належало 21/50 частка вказаного будинку, а ОСОБА_2 - 29/50 часток. Право власності на 21/50 частку даного житлового будинку позивач оформив шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 . На підставі викладеного та керуючись статтями 89, 120 ЗК України просить визначити, що розмір частки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної власності на спірну земельну ділянку становить 21/50, тобто відповідно до розміру частки ОСОБА_3 у будинку по АДРЕСА_1 . Судові витрати просив залишити за ним. (а.с. 2-4).

ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визначення розміру частки співвласника у спільній сумісній власності. В позовній заяві викладено наступну позицію: відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вона є співвласником земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,2428га, кадастровий номер :02:003:0222, яка розташована в АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (без визначення розміру часток в спільній власності). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Спадкоємцем першої черги після її смерті є її син ОСОБА_1 . Померла ОСОБА_3 та вона були співвласниками житлового будинку в АДРЕСА_1 , в частках 21/50 а 29/50 відповідно. У зв`язку із тим, що частки співвласників у спільній частковій власності на земельну ділянку не виділені, позивачка не має змоги належним чином розпоряджатися належним їй майном. Виділити свою частку у спільній сумісній власності на вказану земельну ділянку шляхом укладення відповідного договору вона не має змоги, оскільки співвласник ОСОБА_3 померла. Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 89, 120 ЗК України просить визначити, що розмір частки ОСОБА_2 у праві спільної власності на спірну земельну ділянку становить 29/50, тобто відповідно до розміру її частки у будинку по АДРЕСА_1 . Судові витрати просила залишити за нею (а.с. 37-39).

Ухвалою суду від 05.05.2021 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 25).

Ухвалою суду від 18.06.2021 задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гунька О.А. про витребування доказів, витребувано у приватного нотаріуса Нідзельської І.Є. копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 (а.с. 32).

Ухвалою суду від 09.09.2021 зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 прийнято до спільного розгляду із первісним позовом (а.с. 48).

Ухвалою суду від 05.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 112).

Позивач-відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Гунько О.А. у судове засідання для розгляду справи по суті не з`явилися, подали заяву, в якій вони позовні вимоги ОСОБА_1 підтримують повністю, просять їх задоволити, вимоги за зустрічним позовом визнають, а справу просять розглянути у їх відсутність (а.с. 114, 117).

Відповідач-позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги позивача за первісним позовом визнає в повному обсязі, не заперечує щодо задоволення позову, підтримує зустрічний позов та просить його задоволити, а справу просила розглядати у її відсутність (а.с. 116).

Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається, нез`явлення позивачів не перешкоджає вирішенню спору, а відтак судом ухвалено проводити судове засідання у відсутність сторін.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі досліджених безпосередньо у судовому засіданні доказів судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 6).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.01.2021 ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 . Свідоцтво видано на спадщину складається з 21/50 частки в праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , належного померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.01.1999 (а.с. 7).

Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №240326627 від 13.01.2021 (а.с. 8) за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 21/50 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №98720493 від 28.09.2017 (а.с. 9) земельна ділянка площею 0,2428га, кадастровий номер :02:003:0222, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

Відповідно до копії спадкової справи №86/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с. 53-101) ОСОБА_1 09.10.2020 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 . Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_3 - син ОСОБА_5 та чоловік ОСОБА_1 подали нотаріусу письмові заяви про те, що вони відмовляються від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 13.01.2021 нотаріусом було видано спадкоємцю ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на 21/50 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , Ѕ частку в праві власності на земельну ділянку площею 3,5435га, кадастровий номер :03:001:0184, на території Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Постановою №6/02-31 від 13.01.2021 позивачу ОСОБА_1 нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на частку земельної ділянки площею 0,2428га, кадастровий номер :02:003:0222, цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 , оскільки відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку не зазначено розмір частки у праві власності ОСОБА_3 , а отже не визначено склад спадкового майна (а.с. 10).

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.03.2017 (а.с. 40) вбачається, що воно видане ОСОБА_2 , як спадкоємцю після смерті ОСОБА_6 , до складу спадкового майна входить 29/50 часток житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 .

Таким чином, судом встановлено, що спірна земельна ділянка, площею 0,2428га, кадастровий номер :02:003:0222, цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 . Оскільки один зі співвласників - ОСОБА_3 померла, її спадкоємець - позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно, а інший співвласник - ОСОБА_2 позбавлена можливості розпоряджатися своєю власністю.

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно із положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Вказаний спір регулюється положеннями Цивільного кодексу України та Земельного кодексу України.

Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Частинами першою та другою статті 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч.ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України в разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення (ч. 4 ст. 373 ЦК України).

Суб`єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади (ч. 1 ст. 374 ЦК України).

Статтею 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Згідно статті 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповдно до ч. 2 ст. 120 ЗК України у разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі.

Згідно з ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян.

Відповідно до ст. 25 ЦК України - цивільна правоздатність фізичної особи виникає в момент її народження і припиняється в момент її смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Також суд при ухваленні рішення бере до уваги правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріплену в п. 3.4. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за первісним позовом та за зустрічним позовом підлягають задоволенню, так як є обґрунтованими, доведеними позивачами, відповідають матеріальному закону, визнані відповідачами та це визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Викладені у позовних заявах обставини знайшли своє підтвердження.

Судові витрати сторін залишити за ними відповідно до висловлених ними в позовних заявах позицій.

Відповідно до ст.ст. 25, 355, 368, 369, 370, 372, 373, 374, 377, 1216, 1217, 1218, 1222, 1223, 1225, 1226, 1268, 1273 ЦК України, ст.ст. 89, 120 ЗК Укораїни, керуючись, ст.ст. 1, 10, 76-80, 89, 206, 258, 259, 263-265, 273, 293- 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру частки співвласника у спільній сумісній власності- задоволити.

Визначити, що розмір частки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,2428 га, кадастровий номер :02:003:0222, цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , становить 21/50 частки.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення розміру частки співвласника у спільній сумісній власності - задоволити.

Визначити, що розмір частки ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,2428 га, кадастровий номер :02:003:0222, цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , становить 29/50 часток.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

Позивач-відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканець АДРЕСА_1 ;

Відповдач-позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканка АДРЕСА_2 .

Суддя Л.П. Шевчук