КИЇВСЬКИЙАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Войтенко Ю.В.
Апеляційне провадження №22-ц/824 /3193/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Ігнатченко Н.В., Савченка С.І.,

секретар -Малашевський О.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Курасова Олена Василівна, Шевченківський районний відділ деоджавної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, -

В с т а н о в и в :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що виконавчий напис №254 від 01 червня 2020 року є таким, що не підлягає виконанню. Між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 25 квітня 2019 року укладено договір про сплату заборгованості за аліментами. Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курасовою О.В. та зареєстрований в реєстрі за №357. ОСОБА_1 взяв на себе обов`язок в добровільному порядку сплатити заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина - ОСОБА_2 у загальному розмірі 639 855,05 грн., що еквівалентно 25 000,00 доларів США до 31січня 2020 згідно графіку. Також договором встановлено, що суму у розмірі 199 457,00 грн., що еквівалентно 7 500,00 доларів США ОСОБА_1 сплатив на користь ОСОБА_2 .

У зв`язку з наявністю прострочення виконання зобов`язання за договором ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса КМНО Курасовою О.В. з заявою про вчинення виконавчого напису. Приватним нотаріусом КМНО Курасовою О.В. 01 червня 2020 року було вчинено виконавчий напис №254 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором про сплату заборгованості за аліментами від 25квітня 2019року в загальному розмірі 847581,25 грн, з яких:

330 482,55 грн - сума заборгованості за аліментами за період з 01 листопада 2019 року по 31 січня 2020 року ;

470 198,75 грн - сума неустойки (пені) за всіма заборгованостями за період з 01листопада 2019 року по 01червня 2020року ;

4 386,10 грн - індекс інфляції за весь час прострочення за період з 01 листопада 2019 року по 01 травня 2020 року ;

33 260,59 грн - сума відсотків за всіма заборгованостями за період з 01 листопада 2019 року по 01 червня 2020 року ;

8 392,00 грн - витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису нотаріуса.

У Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження №62916930 з примусового виконання виконавчого напису №254 від 01 червня 2020 року , вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курасовою О.В.

В рамках вказаного виконавчого провадження позивачем були виконанні в повному обсязі зобов`язання за договором. Так, 22 червня 2020року ОСОБА_1 було перераховано 253 759,60 грн (еквівалентно 9 496,99 доларів США) та 45 426,00 грн. (еквівалентно 1 700,00 доларів США). в рамках ВП №62244515. Крім того 16 червня 2020 року ОСОБА_1 було перераховано на рахунок відповідача 85 547,72 грн (еквівалентно 3 187,32 доларів США).

У зв`язку із погашенням ОСОБА_1 вказаної суми боргу та у зв`язку з виконанням позивачем договору, 10 липня 2020 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмаком О.О. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та постановою від 10 липня 2020 року скасовано тимчасове обмеження боржника у керуванні транспортними засобами.

В подальшому відповідач ОСОБА_2 повторно звернувся до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса №254 від 01 червня 2020 року.

Державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмаком О.О. 01 вересня 2020 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62916930 та проводяться дії з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №254 від 01 червня 2020 року

Позивач вказує, що зважаючи на факт відсутності у нього боргу, вказаного у виконавчому написі №254 від 01 червня 2020 року , виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Окрім того, звертає увагу на відсутність безспірності вимог за договором, оскільки відповідачем не було надано приватному нотаріусу для вчинення оскаржуваного виконавчого напису доказів наявності у позивача прострочення виконання зобов`язання. Крім того, звертає увагу, що не отримував від відповідача до вчинення виконавчого напису будь-яких вимог або повідомлень про сплату боргу за договором та про намір відповідача вчинити виконавчий напис. Також, вказує, що розмір неустойки (пені) значно перевищує розмір основного боргу.

Позивач ОСОБА_1 просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 01 червня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курасовою Оленою Володимирівною та зареєстрований в реєстрі за №254 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 847 581,25 грн.

Від представника позивача до суду надійшли письмові пояснення по справі з урахування матеріалів нотаріальної справи. У поясненнях зазначено, що матеріали нотаріальної справи не містять доказів про те, що відповідачем для вчинення виконавчого напису надавались документи, що підтверджують безспірність вимог. Так, ОСОБА_1 сплатив на користь ОСОБА_2 :

25квітня 2019 року - 199 457,00 грн, що еквівалентно 7 500,00 доларів США;

22січня 2020 року - 102 412,06 грн, що еквівалентно 4 221,68 доларів США;

30 січня 2020 року - 24 973,97 грн, що еквівалентно 1 005,025 доларів США. Проте, платежі у розмірі 4 221,68 доларів США за 22 січня 2020року та 1005,025 доларів США за 30 січня 2020 року не були відображені в розрахунках відповідача, наданих нотаріусу для вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Таким чином, станом на дату вчинення оскаржуваного виконавчого напису та станом на дату подання заяви відповідачем про вчинення оскаржуваного виконавчого напису сума боргу позивача за основним зобов`язанням становила 12 273,29 доларів США (еквівалентно 329 765,02 грн),замість зазначеної в розрахунку відповідача та в оскаржуваному виконавчому написі суми основної заборгованості за аліментами у розмірі 12 300 доларів США (еквівалентно 330 482,55 грн). Також звертає увагу, що між сторонами було укладено договір з прив`язкою платежів до іноземної валюти, а відтак вимоги про стягнення суми боргу з урахуванням рівня інфляції є незаконними.

Відповідач ОСОБА_2 на адресу суду 09 листопада 2020 року направив відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що фактично на день відкриття провадження у справі позивачем було сплачено на користь відповідача заборгованість з аліментів згідно договору у такому розмірі та строки:

25 квітня 2019 року - 199 457,00 грн, що еквівалентно 7 500,00 доларів США; 22 січня 2020 року - 101 900,00 грн, що еквівалентно 4 200 доларів США;

30 січня 2020 року - 24 849,10 грн., що еквівалентно 1 000,00 доларів США.

Тобто позивач не виконав свої зобов`язання за договором у загальній сумі, еквівалентній 12 300,00 доларів США. В зв`язку з невиконанням позивачем своїх обов`язків, встановлений п. 1.2 договору, відповідно до п. 7 договору відповідач звернувся до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису з доданим договором, розрахунком та випискою банку з рахунку, що підтверджувала суму коштів, отриманих від позивача.

Виконавча служба 22 червня 2020 року перерахувала відповідачу згідно з ВП №62244515 суму 76 339,34 грн, що еквівалентно 2 856,94 доларів США. Та суму 45 198,87 грн, що еквівалентно 1 691,53 доларів США.

В полаьшому 25 червня 2020 року виконавча служба перерахувала відповідачу згідно ВП №62244515 суму 252 490,80 грн, що еквівалентно 9 474,01 доларів США. Всього в рахунок виконання зобов`язань за п. 1.2 договору позивачем сплачено особисто та надійшло відповідачу через виконавчу службу 374 029,01 грн., що становить 14 022,48 доларів США.

Вказує, що позивач жодним належним та допустимим доказом не підтвердив, що ним було виконано зобов`язання за договором, зокрема, передбачені п. 1.2 договору, до вчинення виконавчого напису і не доводить, що на день вчинення виконавчого напису у позивача була відсутня заборгованість за договором. Пеня нараховувалась за відповідні періоди і обмежувалась розміром суми основного боргу як це і передбачалось п. 7 договору. Окрім того, вказує, що він, відповідач , є інвалідом 2 групи (інвалід з дитинства).

Від третьої третьої особи Приватного нотаріуса КМНО Курасової О.В. 16 листопада 2020 року до суду надійшли пояснення пояснення на позовну заяву, в якихвона просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що згідно з наданими заявником документами, на день вчинення виконавчого напису позивачем сплачено на користь відповідача заборгованість з аліментів згідно з договором у такому розмірі та строки:

25 квітня 2019 року - 199 457,00 грн, що еквівалентно 7 500,00 доларів США; 22 січня 2020 року - 101 900,00 грн, що еквівалентно 4 200 доларів США;

30 січня 2020 року - 24 849,10 грн., що еквівалентно 1 000,00 доларів США.

Тобто позивач не виконав свої зобов`язання за договором у загальній сумі, еквівалентній 12 300,00 доларів США. Відповідно до Закону України «Про нотаріат», на підставі заяви відповідача та наданих документів - оригіналу нотаріального посвідченого договору, розрахунку, банківської виписки, приватний нотаріус КМНО Курасова О.В. 01 червня 2020 року вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №254.

Позивач скерувавдо суду письмові пояснення по справі з урахуванням відзиву на позов. Окрім наведених у позові та письмових поясненнях від 09 жовтня 2020року доводів, вказує, що відповідач на дату розгляду справи досягнув 25 річного віку, проте ніколи не працював та не працює, живе виключно за рахунок позивача. Вказує, що відповідач веде абсолютно нормальний та повноцінний спосіб життя, постійно подорожує за рахунок позивача. При цьому вказує, що він жодним чином не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та подарував своїй дитині ( ОСОБА_2 ) нерухоме майно, а саме квартиру площею 68,10 кв.м.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 07 вересня 2021 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати.

В апеляційній скарзі зазначав, що судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для вирішення справи, суд не взяв до уваги, що відповідач надав нотаріусу не всі необхідні документи для виконання виконавчого напису , враховуючи що заборгованість не є безспірною.

У відзиві на апеляційну скаргу , приватний нотаріус Курасова О.В. зазначила ,що рішення єзаконним і обґрунтованим, її дії відповідають вимогам Закону України « Про нотаріат» .

Відповідач ОСОБА_2 у своєму відзиві на апеляційну скаргу зазначив , що наданими ним доказами , спростовуються доводи позивача про повне виконання своїх зобов`язань за договором про сплату заборгованості по аліментам , і відсутності заборгованості .

Відповідно до ст. 43 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України сторони булисвоєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 27 січня 2022 року року за адресами , які були зазначені в матеріалах справи. Предсатвник апелянта та третя особа приймали участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції .

Від відповідача ОСОБА_2 заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження, про причини неявки до суду не надходило, а тому підстави вважати причини неявки відповідача до суду поважними , відсутні.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того ,що вчинення виконавчого напису нотаріусавідбулося у відповідності до вимог законодавства і відстуні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Такі висновки суду не відповідають обставинам справи, не ґрунтуються на вимогах законодавства .

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду Укпраїни з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01 березня 2013 року право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (частина друга статті 50 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII"Про нотаріат").

Спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа.

За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

За загальним правилом ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як видно із матеріалів справи між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 25 квітня 2019 року укладено договір про сплату заборгованості за аліментами. Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курасовою О.В. та зареєстрований в реєстрі за №357. ОСОБА_1 взяв на себе обов`язок в добровільному порядку сплатити заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина - ОСОБА_2 у загальному розмірі 639 855,05 грн., що еквівалентно 25 000,00 доларів США до 31січня 2020 згідно графіку. Також договором встановлено, що суму у розмірі 199 457,00 грн., що еквівалентно 7 500,00 доларів США ОСОБА_1 сплатив на користь ОСОБА_2 .

У зв`язку з наявністю прострочення виконання зобов`язання за договором ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса КМНО Курасовою О.В. з заявою про вчинення виконавчого напису. Приватним нотаріусом КМНО КУрасовою О.В. 01 червня 2020 року було вчинено виконавчий напис №254 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором про сплату заборгованості за аліментами від 25квітня 2019року в загальному розмірі 847581,25 грн, з яких:

330 482,55 грн - сума заборгованості за аліментами за період з 01 листопада 2019 року по 31 січня 2020 року ;

470 198,75 грн - сума неустойки (пені) за всіма заборгованостями за період з 01листопада 2019 року по 01червня 2020року ;

4 386,10 грн - індекс інфляції за весь час прострочення за період з 01 листопада 2019 року по 01 травня 2020 року ;

33 260,59 грн - сума відсотків за всіма заборгованостями за період з 01 листопада 2019 року по 01 червня 2020 року ;

8 392,00 грн - витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису нотаріуса.

У заяві про вчинення напису ОСОБА_2 зазначив , що боржник, суму заборгованості за аліменти у розмірі 12 300,00 доларів США за курсом НБУ на момент сплати, строк повернення якої настав 31січня 2020року , не повернув. Станом на 01 червня 2020 року загальна заборгованість боржника перед стягувачем складає 839 188,25 грн, з яких:

330 482,55 грн - сума заборгованості за аліментами за період з 01 листопада 2019 року по 31 січня 2020 року ;

470 198,75 грн - сума неустойки (пені) за всіма заборгованостями;

4 386,10 грн - індекс інфляції за весь час прострочення;

34 120,85 грн - сума відсотків за всіма заборгованостями.

Період за який провадиться стягнення з 01 листопада 2019року по 01червня 2020року . (т.1 а.с. 155-156)

До заяви було долучено виписку з рахунку ОСОБА_2 по надходженню за період 01 квітня 2019 року по 01 червня 2020 року від ОСОБА_1 коштів:

25 квітня 2019 року у розмірі 198 459,71 грн (еквівалентно 7 462,52 долари США згідно офіційного курсу НБУ на 25 квітня 2019 року ),

22 січня 2020 року - 101 900,00 грн (еквівалентно 4 200,57 доларів США згідно офіційного курсу НБУ на 22 січня 2020року),

30 січня 2020 року - 24 849,10 грн (еквівалентно 1 000,00 доларів США згідно офіційного курсу НБУ на 30.01.2020) (т.2, а.с. 60-65)

До заяви було долучено розрахунок індексу інфляції, відсотків та заборгованості (т.2 а.с. 66-67)

Слід зазначити відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно з п.п.2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Матеріали справи не містять доказів ,які б свідчили про безспірну заборгованість в розмірі 847 581,25 грн .

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу IIПорядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перревірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (Постанова ВП Верховного Суду від 27 березня 2019 року справа № 137/1666/16-ц, постанова Верховного Суду від 22 травня 2020 року справа № 674/918/17).

Всупереч наведеному, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги стягувача.

Приватний нотаріус не врахував вимог ст. 88 Закону України « Про нотаріат» , а відтак оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом із порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та пункту 284 Інструкції, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною.

Суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_1 перерахував на користь ОСОБА_2 до 30 січня 2020 року кошти в загальному розмірі 126 749,10 грн, що еквівалентно 5 200,57 доларів США, натомість зазначив, що загальна заборгованість в розмірі 12 300 доларів США існувала на момент вчинення виконавчого напису. При цьму слід зауважити, що станом на 01 червня 2020 року офіційний курс валют НБУ становив 1 долар США = 26,86 грн, і відповідно до вимог договору загальна сума заборгованості станом на 01 червня 2020 року складає 330 378 грн, а відтак, суд не перевірив які документи були подані стягувачем на підтвердження заборгованості ОСОБА_1 в сумі 847 581,25 грн згідно із Переліком документів встановлених законом, і прийшов помилкового висновку ,що вказана заборгованість існувала і була безспірною.

Як визначила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року справа № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року справа № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року справа № 202/4494/16-ц, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, комісії припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, і з огляду на вказані висновки, сума заборгованості за виконавчим написом не є безспірною.

Крім того, відповідно до умов договору (п.6) сторони погодились,що на момент укладення договору заборгованість зі сплати аліментів становить 639855,05 грн (за обома рішеннями судів). Відповідно до п. 13 договору, сторони ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підтверджують, що після укладення цього договору не мають додаткових, понад визначених у цьому Договору претензій та вимог до ОСОБА_1 щодо сплати аліментів, неустойки за ними (т.1 а.с. 26). Вказані положення договору також свідчать, що сума заборгованості не є безспірною.

З огляду на вказане, суд першої інстанції зробив висновок про наявність безспірної заборгованості лише на підставі розрахунку, наданого відповідачем, і не врахував при цьому умов договору про сплату заборгованості за аліментами, загальну суму сплачених ОСОБА_1 коштів на користь ОСОБА_2 , а відтак рішення суду не можна вважати законним і обгрунтованим, воно підлягає скасуванню з ухваленням рішення про задоволення вимог ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису, вчиненого 01 червня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курасовою Оленою Василівною та зареєстрованого в реєстрі за №254 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 847 581,25 грн, таким ,що не підлягає виконаню.

Керуючись ст.ст. 365, 367,369,374,376,381 - 384 ЦПК України, суд,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м.Києва від 07 вересня 2021 року скасувати. Ухвалити у справі нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 01 червня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курасовою Оленою Василівною та зареєстрований в реєстрі за №254 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 847 581,25 грн, таким ,що не підлягає виконаню.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлено 02 лютого 2022 року.

Головуючий

Судді