Справа № 587/2661/21
09 лютого 2022 року Сумський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Гончаренко Л.М., за участю секретаря судового засідання Макошенець С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить визнати за ним право власності на Ѕ частки квартири під АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свої вимоги мотивує тим, що після смерті ОСОБА_3 він звернувся до Сумської райдержнотконтори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частки квартири в с. Старе Село Сумського району. Проте, постановою нотаріуса від 10.07.2018 року йому було відмовлено, оскільки в заповіті від імені ОСОБА_3 зазначена дата складання « 03 січня 2015 року», а в посвідчувальному написі зазначена дата «03 грудня 2015 року», а також посвідчувальний напис не містить даних про те, що заповіт посвідчувався поза приміщенням органу місцевого самоврядування, про що зазначено в тексті заповіту.
У судове засідання позивач не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Від відповідача Н.Сироватської сільської ради Сумського району надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника за наявними матеріалами справи.
Від третьої особи ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечує.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11).
На підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.01.1998 року ОСОБА_3 належала на праві приватної власності квартира за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 7).
За життя - 03 січня 2015 року ОСОБА_3 склав заповіт, яким належну йому квартиру АДРЕСА_1 , заповів ОСОБА_1 (а.с. 6).
Як вбачається з копії спадкової справи після померлого ОСОБА_3 (а.с. 22-76) з заявою про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_1 , який подав заяву про прийняття спадщини за заповітом та мати померлого ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину за законом. Згідно рішення Сумського районного суду Сумської області від 04 листопада 2015 року за ОСОБА_4 визнано право власності в порядку спадкування на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Сєвєроморськ, Мурманської області, Російська Федерація померла ОСОБА_4 та після її смерті спадщину прийняла ОСОБА_2
10 липня 2018 року позивач звернувся до державного нотаріуса Сумської районної нотаріальної контори Блошенко В.І. з питання видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку квартири під номером АДРЕСА_1 після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте постановою нотаріуса йому було відмовлено, оскільки в заповіті від імені ОСОБА_3 зазначена дата складання « 03 січня 2015 року», а в посвідчувальному написі зазначена дата « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а також посвідчувальний напис не містить даних про те, що заповіт посвідчувався поза приміщенням органу місцевого самоврядування, про що зазначено в тексті заповіту (а.с. 13).
Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 10 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання нікчемним заповіту від 03.01.2015 року, складеного ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 74-76).

У роз`ясненнях, наданих у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України).

Згідно ст. ст. 1268, 1296,1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що застосовується, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Таким чином, оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1216-1218, 1261, 1268, 1296,1297 ЦК України та ст. ст. 89, 259, 263, 264, 265 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на Ѕ частки квартири під номером АДРЕСА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.М. Гончаренко