Справа № 357/7999/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м.Біла Церква в особі Білоцерківської міської ради про встановлення юридичних фактів та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_2 , яка залишила заповіт, згідно якого все своє майно, заповіла позивачу - ОСОБА_1 . У встановлений шестимісячний строк позивач, як спадкоємець по заповіту звернувся до нотаріуса щоб оформити спадщину та отримала свідоцтво на спадщину за заповітом на 1 / 2 частину спадкової квартири АДРЕСА_1 . Позивач вважає що, до спадкового майна після померлої тітки, на яке вона має право, належить також і інша 1 / 2 частина вищевказаної квартири, яка зареєстрована за ОСОБА_3 , відповідно до довідки КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризаціїї». Заявник зазначає, що з 26.08.1980 року її тітка перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . 15.12.1998 року подружжя приватизувало квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , в рівних частках по 1 / 2 частині. 03.11.2004 року подружжя формально розірвали шлюб, та залишилися проживати в приватизованій квартирі разом, не перериваючи шлюбні відносини. Тобто починаючи з 03.11.2004 року подружжя ОСОБА_4 перебували в фактичних шлюбних відносинах. Дружина вела домашнє господарство, вони мали спільний бюджет, разом оплачували комунальні послуги. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на 1 / 2 часину квартири. Оскільки інші спадкоємці ОСОБА_5 невідомі та не заявили свої права на спадкове майно померлого - ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем 1 / 2 частини квартири після померлого ОСОБА_3 . ОСОБА_2 постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину фактично прийняла та несла всі витрати по її утриманню, по день смерті була зареєстрована та проживала у квартирі по АДРЕСА_2 , відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадщину після ОСОБА_3 прийняла, однак оформити свої спадкові права ОСОБА_2 не встигла. Для оформлення спадкових прав необхідно було встановити факт поживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Оскільки ОСОБА_2 оформити свої спадкові права після смерті ОСОБА_3 не встигла, позивач не може оформити у нотаріуса свої спадкові права на другу частину квартири, власником якої був ОСОБА_3 . Позивач вважає, що ОСОБА_2 проживала з ОСОБА_3 як чоловік і жінка однією сім`єю більше 5 років до часу відкриття спадщини, фактично прийняла спадщину після його смерті як спадкоємець 4-ої черги та стала власником 1 / 2 частини квартири, яка належала покійному чоловіку ОСОБА_6 , а тому позивач змушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності.

Ухвалою судді від 19.07.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення зазначених вище недоліків протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

05.08.2021 року позивач усунула зазначені в ухвалі недоліки сплативши судовий збір.

06.08.2021 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.09.2021 року.

Ухвалою суду від 06.08.2021 року було витребувано матеріали спадкової справи.

27.08.2021 року відповідач Білоцерківська міська рада надала відзив на позовну заяву.

25.08.2021 року позивач ОСОБА_1 направила клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції.

01.09.2021 року відповідач Білоцерківська міська рада направила клопотання про розгляд справи за відстутності представника.

16.09.2021 року на виконання ухвали про витребування доказів суду надійшла копія спадкової справи №7/2020.

Ухвалою судді від 22.09.2021 року та 18.10.2021 року було задоволено клопотання позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Ірпінським міським судом Київської області.

04.11.2021 року засобами електронного зв`язку представник відповідача, адвокат Павленко Г.М. подала суду заяву про виклик свідків.

Ухвалою судді від 04.11.2021 року було витребувано матеріали спадкової справи після померлого ОСОБА_3

04.11.2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

07.12.2021 року на виконання ухвали про витребування доказів суду надійшла інформаційна довідка із спадкового реєстру та інформація щодо спадкової справи померлого ОСОБА_3 .

Ухвалою судді від 16.12.2021 року було витребувано матеріали спадкової справи після померлого ОСОБА_3 з Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори.

28.12.2021 року на виконання ухвали про витребування доказів суду, з Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи №177.

У судовому засіданні позивач, представник позивача - адвокат Павленко Г.М. підтримали заявлені вимоги.

Заінтересована особа - Територіальна громада м.Біла Церква в особі Білоцерківської міської ради не направили до суду свого представника, подали суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, за наявними матеріалами справи, надали відзив по справі.

Заслухавши пояснення позивача і представника позивача, покази свідків, оглянувши матеріали спадкових справ №7/20, №177, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Так, по справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , тітка позивача по справі. Наведене підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 26.05.2020 року виконавчим комітетом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (а/с 6).

Встановленим є те, що ОСОБА_2 , склала заповіт, відповідно до якого належне їй на праві власності майно заповіла ОСОБА_1 , заповіт посвідчений Кривеньким С.А., приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області, 19.01.2019 року, за реєстровим №122 (а.с.7).

Згідно матеріалів спадкової справи №7/2020, яка була заведена до майна ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, та нотаріусом була заведена спадкова справа №7/2020. (а.с.60-128).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.03.2021 року, виданого Кривеньким С.А. приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області, Перебийніс Л.Г. отримала свідоцтво на спадщину за заповітом на 1 / 2 частину спадкової квартири АДРЕСА_1 (а.с.8).

Позивач вважає, що до спадкового майна після померлої тітки, на яке вона має право належить також і інша 1 / 2 частина вищевказаної квартири, яка зареєстрована за ОСОБА_3 , відповідно до довідки КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризаціїї» (а.с.10).

Встановлено, що з 26.08.1980 року ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 від 26.08.1980 року, актовий запис №864 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.11,12).

15.12.1998 року подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_3 приватизували квартиру за адресою: АДРЕСА_2 в рівних частках по 1 / 2 частині, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 15.12.1998 року, виданого відкритим акціонерним товариством «Росава» м.Біла Церква, згідно з наказом відкритого акціонерного товариства «Росава» №1148 від 15.12.1998 року (а.с.9).

В підтвердження позовних вимог представником позивача було надано довідки та квитанції по комунальних платежах в спірній квартирі, розрахункову відомість суми боргу за спожиті послуги по квартирі (а.с.19-24).

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 . Наведене підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , виданого 17.12.2008 року відділом РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області. (а/с 14).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на 1 / 2 частну квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки виданої КП БМР ЖЕК №7 №1393 вбачається, що ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала у квартирі АДРЕСА_1 , з 29.05.1980 р. (а.с.13).

Встановлено, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 була заведена спадкова справа №177 в Другій Білоцерківській міській нотаріальній конторі за заявою ОСОБА_2 (а.с.177-185).

Представник позивача суду пояснила, що оскільки інші спадкоємці ОСОБА_5 невідомі та не заявили свої права на спадкове майно померлого, то ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем 1 / 2 частини квартири після померлого ОСОБА_3 , оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину фактично прийняла та несла всі витрати по її утриманню, по день смерті була зареєстрована та проживала у квартирі по АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадщину після ОСОБА_3 прийняла, однак оформити свої спадкові права ОСОБА_2 не встигла, оскільки для оформлення спадкових прав їй необхідно було встановити факт поживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, звернувшись до суду. У березні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на 1 / 2 частину квартири в порядку спадкування, однак за станом здоров`я не змогла відвідувати суд та ухвалою суду від 07.05.2013 року заяву ОСОБА_2 було залишено без розгляду. Всі ці обставини підтверджено матеріалами спадкової справи, що була заведена після смерті ОСОБА_3 . Оскільки ОСОБА_2 оформити свої спадкові права після ОСОБА_3 не встигла, позивач не може оформити у нотаріуса свої спадкові права на другу частину квартири. Позивач вважає, що ОСОБА_2 проживала з ОСОБА_3 як чоловік і жінка однією сім`єю більше 5 років до часу відкриття спадщини, фактично прийняла спадщину після його смерті як спадкоємець 4-ої черги та стала власником 1 / 2 частини квартири, яка належала покійному чоловіку ОСОБА_6 .

У судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтвердили той факт, що ОСОБА_2 проживала разом з ОСОБА_3 однією сім`єю, з вересня 1980 року по день смерті останнього. Свідки зазначили, що ОСОБА_3 протягом 5-6 років перебував в місцях позбавлення волі, а після повернення з місць позбавлення волі помер. ОСОБА_2 була з ним одружена, разом з позивачем їздила в тюрьму, возили ОСОБА_3 передачі, після повернення ОСОБА_3 з місць позбавлення волі, ОСОБА_2 жила з ним разом, однією сім`єю, як подружжя.

Встановлення юридичних фактів позивачу необхідно для того, щоб оформити спадок після смерті тітки, яка в свою чергу успадкувала майно після свого чоловіка ОСОБА_3 .

Згідно ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ч. 2ст. 328 ЦК право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України.

Згідно зст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз.3 п.3) роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч.2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч.1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р. визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Варто звернути увагу на ту обставину, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Даючи оцінку зібраним доказам у справі, суд вважає доведеним факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 з ОСОБА_3 з 03.11.2004 року по 10.12.2008 року, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу; враховуючи, що ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину як спадкоємець 4-ї черги,ь звернулася до нотаріуса з відповідною заявою, але не встигла оформити свої права, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає. Відповідно позивач в порядку спадкування після ОСОБА_2 має право на 1 /2 частину квартири, яку успадкувала ОСОБА_2 після ОСОБА_3 , а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 1216-1218, 1223, 1261, 1268-1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 7, 12, 258, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 з ОСОБА_3 з 03.11.2004 року по 10.12.2008 року, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Встановити факт прийняття ОСОБА_2 спадщини, що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ІПН : НОМЕР_4 ) право власності в порядку спадкування на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 10.02.2022року.

СуддяО. Я. Ярмола