ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 599/1378/21Головуючий у 1-й інстанції Іваницький О.Р.
Провадження № 22-ц/817/198/22 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Шевчук Г. М., Храпак Н. М.,

за участі секретаря Дідух М.Є.

та сторін представника ОСОБА_1 адвоката Перемийбіда Р.Б., представника ОСОБА_2 адвоката Жеребецької І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 599/1378/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 26 липня 2021 року, ухваленого суддею Іваницьким О.Р., у справі за позовом ОСОБА_2 до Залозецької селищної ради про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

у липні 2021 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до Залозецької селищної ради про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 . Вчасно не подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини через хворобу. За таких обставин змушена звернутися до суду з зазначеним позовом з метою захисту своїх прав.

Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 26 липня 2021 року позов задоволено.

Встановлено ОСОБА_2 додатковий тримісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Переймибіда Р.Б. просить скасувати рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 26 липня 2021 року та винести нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги представник апелянта зазначив, що померлий ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 , що підтверджується її свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження.

Також відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину.

В матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчинення нотаріальної дії, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Переймибіди Р.Б. не поступив.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Переймибіда Р.Б. апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній.

Представник ОСОБА_2 адвокат Жеребецька І.О. апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Переймибіди Р.Б не визнала, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, пояснивши, що у позовній заяві не вказала відповідачем ОСОБА_1 , як дочку померлого ОСОБА_3 , оскільки вони тривалий час не спілкувались та не знали конкретного її місця проживання. Крім того, у Зборівському районному суді є ще інші справи щодо спадкового майна спадкодавця ОСОБА_3 .

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачка вчасно не подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 , оскільки хворіла і суд визнає це поважною причиною для встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

З даним висновком суду не погоджується колегія суддів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 - брат позивачки, батько апелянта.

ОСОБА_3 на час відкриття спадщини на праві приватної власності належала 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 та земельна частка (пай) у розмірі 2,06 га згідно Державного акту РI656959, який виданий Панасівською сільською радою Зборівського району Тернопільської області.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

Таким чином, позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Подібні висновки, викладені у постановах Верховного Суду: від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938 св 18); від 15 січня 2020 року по справі № 200/9984/16-ц (провадження № 61-11977 св 19); від 25 березня 2020 року по справі № 140/871/16-ц (провадження № 61-38046 св 18).

Крім того, у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» міститься правова позиція відповідно до якої особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які б могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. '

Як вбачається із матеріалів справи, суд першої інстанції не встановив коло усіх спадкоємців померлого та не залучив їх до розгляду справи, у той час як позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця ОСОБА_1 - дочки спадкодавця, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину і лише за відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Посилання представника ОСОБА_2 адвоката Жеребецької І.О. на те, що позивачка не залучила ОСОБА_1 до участі у справі в якості відповідачки, оскільки не знала про її місцезнаходження, є безпідставним, оскільки останній було достеменно відомо, що ОСОБА_1 є дочкою померлого ОСОБА_3 .

Таким чином, враховуючи те, що суд першої інстанції не залучив до участі у справі ОСОБА_1 - спадкоємицю першої черги, у той час як позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини про призначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (має заповіт), а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є саме ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а не орган місцевого самоврядування, як зазначено у позові.

Отже, судом першої інстанції порушено норми процесуального права щодо порядку встановлення кола усіх спадкоємців померлого.

Права позивача на доступ до суду не порушено, так як вона має право звернутись до суду до належних відповідачів.

У відповідності до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У зв`язку з зазначеним, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність передбачених статтею 376 ЦПК України підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення по справі нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Судові витрати за розгляд справи в суді апеляційній інстанції покласти на апелянта в межах нею понесених у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 26 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Залозецької селищної ради про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини відмовити.

Судові витрати у вигляді сплати судового збору покласти на апелянта в межах понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 лютого 2022 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: Г.М. Шевчук

Н.М. Храпак