Справа №647/3352/21
Провадження № 2/647/140/2022
07.02.2022 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Волошина Р.Р.,
за участю секретаря Татаровської І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Бериславі Херсонської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Ташкова Анастасія Олександрівна до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням,
У грудні 2021 року предстаниця позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що позивач є власником будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування.
У вказаному будинку зареєстрована ОСОБА_2 , яка там не проживає з 2017 року.
Позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 права користування житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 31.12.2021 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання, з повідомленням учасників справи та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Позивач та його представниця в судове засідання не з`явились, представниця позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її часті, на позовних вимогах наполягала.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась повторно, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Враховуючи письмову згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд дійшов до наступного.
Згідно договору дарування житлового будинку від 18.09.2015 року, ОСОБА_1 отримав в дарунок житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,0596 га, що належав на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 12-13), що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 14).
Згідно будинкової книги для реєстрації громадян які проживають за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 є власником на підставі договору дарування від 18.09.2015 року. Крім того згідно розділу ІІІ. Реєстрація, вказаної будинкової книги, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15-17).
Згідно довідки від 30.12.2021 року ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 30.05.2017 року по теперішній час (а.с. 22).
Згідно акту не проживання особи за місцем реєстрації від 18.08.2020 року, в ході обстеження будинку в АДРЕСА_1 встановлено, що вказаною адресою зареєстрована ОСОБА_2 , яка фактично з листопада 2017 року мешкає окремо, що додатково підтверджують сусіди: ОСОБА_4 , ( АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_5 АДРЕСА_3 ) (а.с. 18).
Відповідно до частини 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.
Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідачка не проживає у належному позивачці будинку з листопада 2017 року. Тобто, відповідачка не проживає у будинку без поважних причин, тому втратила право на користування цим житлом.
Згідно абз. 2 п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Згідно постанови Верховного Суду України від 16.01.2012 року по справі № 6-57цс11 зроблено висновок, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням.
Враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню.
Підстави для відмови в задоволенні позову відсутні.
Керуючись ст.ст. 81,259,263-265,268,280-283 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Ташкова Анастасія Олександрівна - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , права користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Роман ВОЛОШИН