Справа № 211/2691/20
Провадження № 2-др/211/2/22
У Х В А Л А
іменем України
08 лютого 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Середньої Н.Г.,
за участю секретаря судового засідання Бехало В.В.,
у відсутність сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Покровський районний відділ у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,
рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 липня 2020 року, винесеного по справі № 211/2691/20, заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Лисичанську Луганської області, на території України, станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

07 лютого 2022 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про винесення додаткового рішення внесення доповнення до резолютивної частини рішення.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2022, справу розподілено на суддю Середню Н.Г.

Суддею Середньою Н.Г. було подано заяву про самовідвід, викладену відповідно до частин першої, третьої статті 39 ЦПК України, яка долучена до матеріалів справи. В обґрунтування заяви зазначено, що положеннями статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. В зв`язку з тим, що судове рішення по вказаній справі ухвалено головуючим суддею Сарат Н.О., яка на момент розподілу справи перебуває на лікарняному, вважає, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення повинна бути розглянуто тим самим складом суду.

Дослідивши вказану заяву, суд дійшов наступних висновків.

За змістом частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно статті 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, від 4 листопада 1950 року ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року (далі - Конвенція), кожен має право при визначенні його цивільних прав і обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

За змістом статті 6 Конвенції суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини від 21 грудня 2000 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії»). Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді.

Підстави для самовідводу (відводу) судді закріплені у статті 36 ЦПК України, за змістом пункту п`ятого частини першої якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до положень частин першої, третьої статті 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно частини першої статті 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу (частина дев`ята статті 40 ЦПК України).

Враховуючи викладене, оскільки завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України), враховуючи положення статті 270 ЦПК України, суд вважає необхідним заяву про самовідвід судді Середньої Н.Г. задовольнити.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40 ЦПК України, суд

постановив:

заяву головуючого у справі судді Середньої Н.Г. про самовідвід задовольнити.

Справу № 211/2691/20 за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Покровський районний відділ у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, про встановлення факту постійного проживання на території України передати до канцелярії Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для здійснення повторного автоматизованого розподілу відповідно до положень статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Г.Середня