Провадження № 4-с/761/45/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.,

при секретарі Гончарук К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Алексеєв Валентин Владиславович, публічне акціонерне товариство «Укрнафта» на дії державного виконавця,

встановив:

Скаржник звернувся до суду з вищезазначеною скаргою, в якій просив суд визнати незаконними дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Алексеєва В.В. щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 16.06.2021 по виконавчому провадженню №48088841.

Подану скаргу обґрунтовує тим, що в провадженні Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться на виконанні виконавчий лист №2-6291/08 від 22.04.2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрнафта» зоборгованості в розмірі 30694,30 грн.

В липні 2021 заявнику стало відомо, що її банківський рахунок, на який вона отримує пенсійні виплати арештовано виконавчою службою і вона не може користуватися своїми коштами. Заявник стверджує, що її картковий рахунок використовується лише для виплат Пенсійного фонду. Однак, державний виконавець не пересвідчившись, які виплати отримує ОСОБА_1 , виніс незаконну постанову про арешт коштів боржника від 16.06.2021, чим порушив її права та законні інтереси.

Заявник у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Алексеєв В.В.у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник ПАТ «Укрнафта» у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, на адресу суду направив пояснення щодо скарги, в яких зазначив, що підстави для визнання незаконними дій державного виконавця в рамках ВП№48088841 відсутні та просив відмовити у задоволені скарги ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд встановив.

В провадженні Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться на виконанні виконавчий лист №2-6291/08 виданий 22.04.2011 Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрнафта» боргу в розмірі 30694,30 грн.

Постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Алексеєва В.В. про арешт коштів боржника від 16.06.2021 в межах виконавчого провадження №48088841 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 34063,73 грн.

Згідно зі ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Заявник оскаржує постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Алексеєва В.В. про арешт коштів боржника, винесену 16.06.2021 в рамках виконавчого провадження №48088841, оскільки, на думку заявника, арешт накладений на картковий рахунок ОСОБА_1 , призначений лише для отримання пенсії.

Як вбачається з довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 25.06.2021, на яку посилається заявник, як на доказ того, що вказаний рахунок використовується виключно для зарахування пенсії, зазначено, що це виписка по картці/рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC2 від 08.02.2019 за період 26.03.2021 - 24.06.2021. Разом з тим, договір на обслуговування рахунку з банком було укладено 08.02.2019, при цьому виписку з рахунку надано лише за три місяці, що не підтверджує того, що вказаний рахунок використовується виключно для зарахування пенсії.

Таким чином, можна зробити висновок, що наявна в матеріалах справи виписка ПАТ КБ «ПриватБанк» від 25.06.2021 по картці/рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC2 від 08.02.2019 не свідчить про віднесення вказаного рахунку до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду, що викладена в Постанові Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 756/1927/15-ц.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до положень абз. абз. 1, 2 ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 №492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права убачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому, стаття 48 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на суд, захищене ст. 6 Конвекції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення ЄСПЛ від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції"). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення ЄСПЛ від 28 липня 1999 року у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії").

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №915/1000/18, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".

З установлених судом обставин вбачається, що рахунок боржника № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), на кошти на якому виконавцем був накладений арешт, є поточним рахунком боржника, який використовується для забезпечення його діяльності, у тому числі для виплати пенсії та який не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.

Враховуючи наведене, суд вважає, що 16.06.2021 державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Алексеєвим В.В. правомірно винесено постанову про арешт коштів боржника, а тому підстави для скасування вказаної постанови відсутні.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Алексеєва В.В. незаконними та скасування постанови про арешт коштів боржника від 06.06.2021, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, ст.ст. 1, 4, 5, 74, 18, 48, 52, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 432, 447, 451 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Алексеєв Валентин Владиславович, публічне акціонерне товариство «Укрнафта» на дії державного виконавця - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: