1Справа № 335/4133/21 2/335/187/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Стеценка А.В., за участю секретаря судового засідання РКапто Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Корнієнко Андрій Андрійович, до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Корнієнко Андрій Андрійович, до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом.

Ухвалю судді від 21.04.2021 позовну заву було залишено без руху у зв`язку із її невідповідністю приписам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, зокрема позовна заява не містила зазначення ціни позову, обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, позивачем не додано до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору.

Ухвалою судді від 05.05.2021 було прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження в справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання, встановлено учасникам справи строк для подання заяви по суті справи, задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою суду від 08.11.2021 позовну заяву залишено без руху, позивачеві надано строк для усунення недоліків позовної заяви від 21.04.2021, зазначених у мотивувальній частині зазначеної ухвали.

17.01.2021 на адресу суду від представника позивача адвоката Корнієнка А.А. на виконання ухвали суду про залишення позову без руху надійшла уточнена позовна заява та докази її направлення відповідачеві.

Ухвалою судді від 18.01.2022 продовжено розгляд справи, призначено підготовче засідання.

Позивач та представник позивача в судове засідання не прибули, причини неявки суду не повідомили. Позивача було повідомлено про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в порядку, передбаченому ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Представник позивача зареєстрований у підсистемі «Електронний суд».

Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, причини неявки суду не повідом, заяв та клопотань на адресу суду не надходило.

У зв`язку з цим, на підставі ст. ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Згідно ухвали Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 21.10.2021 по справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20), судом прийнято до розгляду справу за позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про зобов`язання нарахувати страхові виплати та виплатити їх у порядку спадкування.

Зазначена ухвала суду мотивована необхідністю відступити від правового висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: від 26.02.2020 у справі № 243/2404/19-ц (провадження № 61-20134св19); від 14.04.2020 у справі № 431/6232/18-ц (провадження № 61-17311св19); від 09.12.2020 у справі № 243/9613/19-ц (провадження № 61-7355св20); 16.12.2020 у справі № 428/12730/19 (провадження № 61-15863св20).

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 09.12.2020 у справі № 243/9613/19-ц (провадження № 61-7355св20), аналізуючи положення статей 1219, 1227 ЦК України, зазначила, що потрібно розрізняти право на відшкодування у зв`язку з трудовим каліцтвом, яке нерозривно пов`язане із особою і не входить до складу спадщини, та право на суми відшкодування у зв`язку із трудовим каліцтвом, нараховані за життя спадкодавцю, але не отримані ним за життя. Колегія суддів вважала, що при вирішенні спорів про право на отримання коштів у порядку статті 1227 ЦК України визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини. Право на призначення певних виплат згідно зі статтею 1219 ЦК України за висновком колегії суддів до складу спадщини не входить. З огляду на викладене колегія суддів не вбачала підстав для визнання за позивачкою права на отримання страхових виплат, оскільки як спадкоємець вона не має права на те, що за життя спадкодавця йому не нараховано, а останній дій відповідача із не нарахування спірних страхових виплат не оспорював.

Разом з тим, у практиці Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду існує протилежний висновок щодо застосування положень статей 1218, 1219, 1227 ЦК України у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.05.2021 у справі № 243/8684/19-ц (провадження № 61-22401св19) зазначено, що не є підставою для припинення страхових виплат особі ненадання їй довідки про взяття на облік як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО, та не звернення цієї особи до робочих груп Фонду на підконтрольній Україні території із заявою про подальше здійснення відповідних нарахувань. При цьому колегія суддів виходила із того, що право на отримання страхових платежів закріплено за особою на підставі положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» і може бути обмежено лише введенням воєнного чи надзвичайного стану на окремій території чи на всій території України. З огляду на викладене колегія суддів зробила висновок про те, що не звернення особи до робочих груп Фонду на підконтрольній Україні території після припинення нарахування страхових виплат унаслідок не взяття такої особи на облік як внутрішньо переміщеної не припиняє право її спадкоємців на отримання таких виплат на підставі статті 1227 ЦК України у порядку спадкування за законом.

Отже, наведене свідчить про застосування судом касаційної інстанції у різних палатах Касаційного цивільного суду у складі Верхового Суду принципово різного підходу до розуміння і тлумачення норм матеріального права у подібних правовідносинах, що викликає необхідність усунення виявлених розбіжностей у практиці їх розгляду Верховним Судом.

З позовної заяви ОСОБА_1 , яка перебуває на розгляді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, вбачається, що правовідносини є подібними з тими, що є предметом спору у справі № 243/13575/19, оскільки позивач просить суд стягнути з відповідача ненараховану за життя спадкодавцеві позивача пенсію.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, -до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Враховуючи, що рішення суду має бути ухвалене відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, а при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд має враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, суд вважає, що в даному випадку зупинення провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку іншої справи № 243/13575/19 у подібних правовідносинах, відповідатиме завданню цивільного судочинства, буде доцільним та виправданим з метою забезпечення сталості та формування єдності судової практики.

Керуючись ст.ст. 103, 104, 252, 253, 259 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі 335/4133/21 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Корнієнко Андрій Андрійович, до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом - зупинити до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду цивільної справи № 243/13575/19.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя А.В. Стеценко