УХВАЛА
10 лютого 2022 року

м. Київ
справа № 344/4065/20
провадження № 61-1242ск22
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 червня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району, про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив касувати протокольне рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 № 6 від 03 червня 2016 року в частині зняття його з обліку, як особи, яка перебуває на квартирному обліку і зобов`язати житлову комісію поновити його у складі сім`ї з чотирьох осіб на обліку військовослужбовців, осіб звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на обліку при військовій частині НОМЕР_1 з 26 травня 1992 року (загальна), 06 травня 1999 року (позачергова).
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 червня 2021 року, яке залишено без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року, позов

ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 № 6 від 03 червня 2016 року п.4.2. в частині зняття ОСОБА_1 старшого прапорщика у відставці, який перебуває на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 з 13 січня 1993 року (загальна) та з 06 травня 1999 року (позачергова) складом сім`ї 4 (чотири) особи, на підставі п.4 ст.40 «Житлового кодексу Української РСР» (засуджений до позбавлення на строк понад шість місяців, заслання або вислання).

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 старшого прапорщика у відставці, разом з родиною у складі сім`ї чотири особи на обліку військовослужбовців, осіб звільнених з військової служби та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на обліку при військовій частині НОМЕР_1 з 26 травня 1992 року (загальна), 06 травня 1999 року (позачергова).

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Військова частина НОМЕР_1 17 січня 2022 року звернулася засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 червня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що Івано-Франківським апеляційним судом прийнято постанову 23 вересня 2021 року, дата виготовлення повного тексту якої 24 вересня 2021 року, тобто останнім днем касаційного оскарження даної постанови, з урахуванням частини третьої статті 124 ЦПК України, є 25 жовтня 2021 року.

Заявник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою 17 січня 2022 року, що вбачається зі штрих-код ідентифікатора розміщеному на конверті за відомостями з сайту АТ «Укрпошта», тобто з пропуском строку, встановленого статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявник просить поновити пропущений строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що копію повного тексту оскаржуваної постанови ним отримано 01 жовтня 2021 року, на підтвердження чого надано копію супровідного листа апеляційного суду з відміткою про отримання заявником оскаржуваного судового рішення..

Однак, дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, суд дійшов висновку, що заявником пропущено строк і у разі отримання оскаржуваної постанови 01 жовтня 2021 року, оскільки у такому випадку, останнім днем на касаційне оскарження є 01 листопада 2021 року.

Тому, не можна визнати поважними вказані заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року.
Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Згідно з пунктом другим частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Таким чином, заявник має право надіслати на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій вказати інші причини пропуску строку та надати докази про це.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не сплачено судовий збір.

До касаційної скарги заявник додав клопотання про звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру, відстрочення, або розстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення, яке мотивовано важким фінансовим становище заявника в зв`язку з нагальною потребою у додаткових коштах для укріплення обороноздатності країни.

Частиною першою та третьою статті 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Згідно частини другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Системний аналіз статті 8 Закону України «Про судовий збір» та

статті 136 ЦПК України дає підстави для висновку, що законом передбачено можливість відстрочення сплати судового збору для позивачів у справі.
Оскільки, Військова частина НОМЕР_1 є відповідачем у даній справі, тому відсутні правові підстави для звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру, відстрочення, або розстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення, отже у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
За таких обставин, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».
Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 102,00 грн.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Позовна заява містить вимогу немайнового характеру про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії.

Ураховуючи викладене, заявник за подання касаційної скарги має сплатити судовий збір у розмірі 1 681,60 грн ((2 102,00 грн х 0,4) х 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 136, 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотанняВійськової частини НОМЕР_1 про звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру, відстрочення, або розстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення відмовити.
Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 червня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині оплати судового збору касаційна скарга буде повернута заявнику, а в частині наведення поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження йому буде відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська