ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» лютого 2022 року

м. Харків

справа № 638/2172/21

провадження № 22ц/818/309/22

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Котелевець А. В., Тичкової О. Ю.,

за участю секретарів - Колосовської А.Р., Черненко В. О.,

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_11 , ОСОБА_2 , представник позивачки - ОСОБА_3 ,

відповідачі - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, Харківська міська рада

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_11 , ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 травня 2021 року в складі судді Невеніцина Є.В.

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_11 , ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, Харківської міської ради про визнання дії суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовна заява мотивована тим, що у березні 2020 року вона звернулася до П`ятої Харківської державної нотаріальної контори щодо оформлення на ім`я її малолітніх дітей спадщини після померлого ОСОБА_4 .

З метою оформлення спадщини завідувачкою П`ятої Харківської державної нотаріальної контори витребувано інформацію від Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації».

Зазначила, що у зв`язку з втратою оригіналу свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала на праві приватної власності спадкодавцю ОСОБА_4 , 17 квітня 2020 року укладено договір з Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 1080112 про виконання робіт (надання послуг) щодо підготовки проекту дублікату свідоцтва про право власності на вищезазначену квартиру.

Вказала, що Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» здійснені підготовчі дії щодо видачі дублікату свідоцтва, в тому числі, щодо перевірки належності заявленої вимоги відомостям, які містяться в наданих заявником документах та матеріалах інвентаризаційних справ, та був підготовлений проект дублікату свідоцтва про право власності.

Посилалася на те, що за результатами звернення до Управління комунального майна та приватизації стосовно видачі дублікату свідоцтва, Управлінням за № 4988 від 10 червня 2020 року надано відмову у видачі дублікату свідоцтва через «відсутність підстав» з посиланням на правовий висновок юридичного департаменту Харківської міської ради.

У зв`язку з тим, що у своєму правовому висновку юридичний департамент та у своїй відмові Управління послалися на відсутність родинного зв`язку між її дітьми та спадкодавцем ОСОБА_4 , вона звернулася до нотаріальної контори із заявою щодо надання роз`яснення із зазначенням ступеня спорідненості (родинного зв`язку) між її дітьми та спадкодавцем - ОСОБА_4 .

Отримавши лист-роз`яснення за підписом завідувачки П`ятої Харківської державної нотаріальної контори із зазначенням ступеня спорідненості її дітей та спадкодавця, а також підтвердженням того, що її діти мають право успадкувати за спадкодавцем, вона повторно звернулася до відповідача із заявою про повторний розгляд її заяви про видачу дублікату свідоцтва.

Однак, Управління повторно відмовило у видачі дублікату свідоцтва, пославшись на повторний правовий висновок юридичного департаменту та відсутність правових підстав для видачі позивачу дублікату свідоцтва про право власності на квартиру.

Зазначала, що її діти в розумінні положень ЦК України є такими, що прийняли спадщину після ОСОБА_4 , також про це в своєму роз`ясненні зазначено завідувачкою нотаріальної контори, яке відповідачі проігнорували, навіть не згадавши його в своїй відмові та «правовому» висновку. Єдиними підставами для складення правового висновку про відсутність підстав для оформлення дубліката є невідповідність наданих документів вимогам чинного законодавства або порушення прав територіальної громади.

Вважала, що нею до Управління були надані всі документи, передбачені чинним Порядком, їх форма та зміст повністю відповідають вимогам чинного законодавства, порушень майнових прав територіальної громади в даному випадку також немає.

Вказала, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2019 року відмовлено Харківській міській раді в задоволенні заяви про визнання спадщини ОСОБА_4 відумерлою та передачі її у комунальну власність територіальної громади.

Просила визнати відмову Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради у видачі ОСОБА_1 , як законному представнику малолітніх ОСОБА_11 та ОСОБА_2 дублікату свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала на праві приватної власності спадкодавцю ОСОБА_4 , протиправною; зобов`язати Харківську міську раду в особі свого виконавчого органу юридичного департаменту Харківської міської ради погодити проект наказу Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про видачу ОСОБА_1 , як законному представнику малолітніх ОСОБА_11 та ОСОБА_2 дублікату свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала на праві приватної власності спадкодавцю ОСОБА_4 ; зобов`язати Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради підготувати та зареєструвати дублікат свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , анулювати реєстрацію раніше виданого свідоцтва про право власності на вищезазначену квартиру, видати зареєстрований у встановленому законом порядку дублікат вищезазначеного свідоцтва ОСОБА_1 як законному представнику малолітніх ОСОБА_11 та ОСОБА_2 ; стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору в розмірі 908,00 грн на користь ОСОБА_5 , як уповноваженого представника за довіреністю, який сплатив суму судового збору.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 травня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_11 , ОСОБА_2 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_11 , ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати, задовольнити позовні вимоги, вирішити питання щодо судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини у справі, не звернув увагу на те, що відповідачам надано повний пакет документів, а вимагання від заявника інших, не передбачених Порядком документів, суперечить чинному законодавству та є незаконним. Зазначила, що лист-роз`яснення державного нотаріуса не є нотаріальною дією. Він має інформативний характер на підтвердження законності спадкових прав малолітніх дітей перед третіми особами. Посилалася на те, що без встановлення ступеня спорідненості є неможливим оформлення права на спадщину, яке є нотаріальною дією та належить до виключної компетенції органів нотаріату. Зазначила, що єдиними підставами для складання правового висновку про відсутність підстав для оформлення дубліката є невідповідність наданих документів вимогам чинного законодавства або порушення прав територіальної громади, однак, в даному випадку були надані всі документи, їх форма та зміст повністю відповідають вимогам чинного законодавства та порушень майнових прав територіальної громади також немає.

06 серпня 2021 року до суду апеляційної інстанції від Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вважав рішення суду законним, а апеляційну скаргу -необґрунтованою. При цьому акцентував увагу на відсутності у позивачки належних доказів щодо прав та повноважень на отримання дубліката свідоцтва про право власності на житло.

06 серпня 2021 року до суду апеляційної інстанції від Харківської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вважала рішення суду законним, а апеляційну скаргу - необґрунтованою. При цьому зазначила, що позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження родинного зв`язку між померлим та її дітьми, на підставі яких можна встановити, що вони є законними правонабувачами, а відтак позивачка в їх інтересах не має повноважень звертатись до відповідача із заявою про видачу дублікату свідоцтва про право власності.

В суді апеляційної інстанції представник позивачки підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_11 , ОСОБА_2 необхідно залишити без задоволення, рішення суду - залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачкою не доведено родинного зв`язку між померлим та дітьми позивачки, тому позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану батьками ОСОБА_11 та ОСОБА_2 є ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с.26,27).

За повідомленням заступника директора з інформаційно-аналітичних питань Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради № 1080112 від 17 квітня 2020 року квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 07 травня 1998 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, реєстровий номер № 2-98-131619. Також зроблено висновок про те, що на підставі вищевикладеного вважають за можливе видати дублікат свідоцтва про право власності на житло, на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_4 (а.с.31).

Із листа Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради № 4988 від 10 червня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі дублікату свідоцтва про право власності на житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . В листі зазначено, що власник квартири - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . З наданих копій витягів про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , неможливо встановити родинний зв`язок, оскільки в актовому записі про народження ОСОБА_7 у відомостях щодо батьків вказано мати - ОСОБА_8 , а в актовому записі про народження ОСОБА_4 - ОСОБА_9 . В процесі розгляду цивільних справ № 640/3431/15-ц, № 640/3572/18 в судових засіданнях досліджувались матеріали спадкової справи № 464/2014 та вони не містили інформації щодо інших можливих спадкоємців, крім тих, що в шестимісячний строк звертались із заявами про прийняття спадщини (а.с.32-33).

Аналогічна інформація міститься в листі юридичного Департаменту Харківської міської ради № 4295/9-20 від 04 червня 2020 року та у відповіді Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна № 6680 від 29 липня 2020 року (а.с.34-35, 37-38).

За повідомленням завідувача П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори № 2068/02-14 від 02 липня 2020 року, наданим ОСОБА_1 , малолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_11 є двоюрідними онуками ОСОБА_4 та мають право спадкувати за статтями 1265 ЦК України (а.с.36).

22 липня 2020 року юридичним Департаментом складено правовий висновок щодо відсутності правових підстав видачі ОСОБА_1 дублікату свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.39-40).

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2019 року у справі № 640/3647/19 в задоволенні заяви Харківської міської ради, заінтересовані особи: Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, ОСОБА_10 про визнання спадщини відумерлою, та передачу нерухомого майна у комунальну власність територіальної громади м. Харкова - відмовлено (а.с.41-42).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року, у відкритті провадження по вищевказаній справі відмовлено, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства (а.с.9-13, 14-17).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Як вбачається з пункту 2.1 Положення про управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 20 листопада 2015 року № 7/15, Управління входить до структури Департаменту економіки та комунального майна, є юридичною особою, веде самостійний баланс, мас право відкривати рахунки в органах Державної казначейської служби України та установах банків, в межах своїх повноважень укладати від свого імені угоди з юридичними та фізичними особами, набувати майнових і особистих немайнових прав, нести обов`язки, бути позивачем, відповідачем та третьою особою у суді.

Із пункту 4.1.24 Положення про Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 20 листопада 2015 року № 7/15 вбачається, що Управління відповідно до покладених на нього завдань видає у встановленому порядку дублікати свідоцтв про право власності на житло, які були оформлені органом приватизації Харківської міської ради у разі їх втрати та зіпсування.

Порядок оформлення, підготовки та видачі дублікатів свідоцтв про право власності на житло Управлінням комунального майна та приватизації Харківської міської ради затверджено розпорядженням Харківського міського голови від 24 квітня 2013 року № 38 (далі по тексту - Порядок № 38), прийнятим на підставі статей 1, 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", підпункту 10 пункту б статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (із змінами та доповненнями).

Як вбачається з пункту 1.1 Порядку № 38 у разі втрати, зіпсування свідоцтва про право власності на житло, яке було оформлено на підставі розпорядження Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, розпорядження управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Харківської міської ради чи розпорядження Центру приватизації державного житлового фонду щодо приватизації комунального житлового фонду, а також з інших передбачених чинним законодавством України підстав, видається дублікат свідоцтва про право власності.

Згідно з пунктом 1.2. Порядку № 38 для оформлення дублікату свідоцтва про право власності на житло власник (власники), уповноважена ним (ними) особа або інший законний правонабувач звертається із відповідною заявою до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації", до якої додаються: опубліковане в пресі повідомлення про недійсність втраченого або зіпсованого свідоцтва про право власності на житло; копія втраченого або зіпсованого свідоцтва про право власності на житло (за наявності); матеріали останньої технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна; копія паспорта та коду (за наявності) заявника; рішення суду щодо надання права та/або повноважень на отримання дубліката свідоцтва про право власності на житло, яке набрало законної сили, у разі звернення із заявою не власника об`єкта нерухомого майна; документ, що підтверджує повноваження особи, яка звернулась із заявою від імені власника на отримання дубліката свідоцтва про право власності на житло; лист (запит) нотаріуса щодо видачі дубліката свідоцтва про право власності на житло, у разі звернення із заявою спадкоємця власника такого об`єкта нерухомого майна.

Пунктом 1.3 Порядку № 38 передбачено, що Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» здійснює підготовчі дії щодо видачі дублікату свідоцтва про право власності на житло, в тому числі, щодо перевірки належності заявленої вимоги відомостям, які містяться в наданих заявником документах та матеріалах інвентаризаційних справ, які перебувають у віданні Служби містобудівного кадастру міста Харкова Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради.

Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» здійснює функції щодо підготовки попередніх матеріалів для видачі дублікатів свідоцтв про право власності на житло на платній основі за рахунок заінтересованої особи згідно із затвердженими тарифами (пункт 1.4 Порядку № 38).

Видача дублікатів свідоцтв про право власності на житло здійснюється на підставі наказу Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (пункт 1.5 Порядку № 38).

За приписами підпунктів 1.6, 1.11 Порядку № 38 підготовка проектів наказів щодо видачі дублікатів свідоцтв про право власності на житло здійснюється Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна на підставі документів наданих заявником, матеріалів перевірки, проведеної Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», та інформації про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої Управлінням відповідно до статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У разі невідповідності наданих документів вимогам чинного законодавства або порушення майнових прав територіальної громади міста Харкова юридичним департаментом складається правовий висновок про відсутність підстав для оформлення дубліката свідоцтва про право власності житло.

Із пункту 1.13 Порядку № 38 вбачається, що після погодження юридичним департаментом проекту наказу про видачу дублікату свідоцтва про право власності на житло Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна готує дублікат відповідного свідоцтва.

Пунктом 1.14 Порядку № 38 передбачено, що дублікат свідоцтва про право власності на житло реєструється в Управлінні комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна із одночасним анулюванням реєстрації раніше виданого свідоцтва про право власності на житло.

Таким чином, Порядком № 38 встановлено процедуру видачі дублікатів свідоцтв про право власності на житло, виданих Управлінням комунального майна та приватизації Харківської міської ради, та визначено певний перелік документів, необхідних для видачі дублікату.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою в статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладаються законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_11 , ОСОБА_2 , посилалася на те, що вона звернулася до П`ятої Харківської державної нотаріальної контори щодо оформлення на ім`я її малолітніх дітей спадщини після померлого ОСОБА_4 .

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_11 , ОСОБА_2 , звертаючись до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради з вимогою щодо видачі дублікату свідоцтва про право власності на квартиру вказувала про те, що її діти мають право успадкувати за спадкодавцем - ОСОБА_4 , що підтверджується листом П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори від 02 липня 2020 року щодо ступеню спорідненості.

Однак, Управлінням відмовлено у видачі дублікату свідоцтва про право власності через неможливість встановити родинний зв`язок з поданих документів.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (в яких передбачені перша, друга, третя, четверта та п`ята черги спадкування за законом). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Матеріали справи свідчать про те, що позивачкою не надано до суду жодного належного доказу на підтвердження родинного зв`язку між померлим ОСОБА_4 та дітьми заявниці, на підставі яких можливо встановити, що ОСОБА_2 та ОСОБА_11 є законними правонабувачами, а відтак позивачка в інтересах своїх дітей не має повноваження звертатись із заявою про видачу дублікату свідоцтва про право власності.

Не прийнявши до уваги лист П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори від 02 липня 2020 року щодо ступеню спорідненості, суд першої інстанції правильно виходив з того, що, виходячи з вимог статті 34 Закону України «Про нотаріат» вказаний лист по суті не є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси, тому Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради правомірно відмовило ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_11 , ОСОБА_2 , у видачі дублікату свідоцтва про право власності з мотивів неможливості встановлення та відсутності родинних зв`язків.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи та наявні у справі докази, надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_11 , ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді А. В. Котелевець

О. Ю. Тичкова

Повний текст постанови складено 09 лютого 2022 року.