Справа № 585/1371/21
Номер провадження 2/585/19/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2022 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О. Шульги, з участю секретаря Ю.В. Кириленко, розглянувши без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у судовому засіданні в місті Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя без реального виділення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя без реального виділення, та просить: 1) поділити спільне сумісне майно подружжя без реального виділення; 2) визнати за ним право власності на 7/50 частки житлового будинку дерев`яного, обкладеного цеглою - "А-1", загальною площею 197,1 кв.м., житловою площею 81,3 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами: сарай цегляний літ. "Д", сарай цегляний літ. "Б1", сарай-прибудова цегляний літ. "б", літня кухня літ. "В1", гараж цегляний літ. "Г", гараж цегляний, літ. "В", погріб літ. "п/г", погріб літ. "п/г1", вбиральня цегляна літ. "У", прибудова літ. "а1", прибудова літ. "а", підвал цегляний літ. "п/д", огорожа металева №, ворота металеві №1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову вказав, що 20 липня 2013 року між ним та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований у Роменському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 162. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22.05.2019 року шлюб між ним та ОСОБА_2 розірвано. 13.11.2015 року приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Проскурня Л.І. видано Свідоцтво, зареєстроване в реєстрі за №1862, яким посвідчено, що ОСОБА_2 належить на праві власності майно, що складається з: 7/25 частки житлового будинку дерев`яного, обкладеного цеглою - "А-1", загальною площею 197,1 кв.м., житловою площею 81,3 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 . До надвірних будівель та споруд відносяться: сарай цегляний літ. "Д", сарай цегляний літ. "Б1", сарай-прибудова цегляний літ. "б", літня кухня літ. "В1", гараж цегляний літ. "Г", гараж цегляний, літ. "В", погріб літ. "п/г", погріб літ. "п/гі", вбиральня цегляна літ. "У", прибудова літ. "аі", прибудова літ. "а", підвал цегляний літ. "п/д", огорожа металева №, ворота металеві №1. Отже, 7/25 частки житлового будинку дерев`яного, обкладеного цеглою - "А-1", загальною площею 197,1 кв.м., житловою площею 81,3 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами: сарай цегляний літ. "Д", сарай цегляний літ. "Б1", сарай-прибудова цегляний літ. "б", літня кухня літ. "В1", гараж цегляний літ. "Г", гараж цегляний, літ. "В", погріб літ. "п/г", погріб літ. "п/гі", вбиральня цегляна літ. "У", прибудова літ. "аі", прибудова літ. "а", підвал цегляний літ. "п/д", огорожа металева №, ворота металеві №1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до положень ст.ст.60, 61 СК України, ст. 368 ЦК України є його та відповідачки спільною сумісною власністю.

Ухвалою суду від 26 травня 2021 року провадження у справі відкрито.

10 червня 2021 року до суду надійшов відзив відповідача, в якому ОСОБА_2 просила відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень вказала, що вважає нерухоме майно - 7/25 частин житлового будинку, господарських будівель та споруд за номером АДРЕСА_1 є її особистою приватною власністю. 20 липня 2013 року між нею та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області даний шлюб розірвано. У жовтні місяці 2013 року її бабуся, ОСОБА_3 уклала договір купівлі продажу нерухомого майна (будинок, земельну ділянку, господарські будівлі та спору, що знаходилися за адресою: АДРЕСА_3 .) Частину коштів у розмірі 6000.00 дол. США та 25000,00 грн. вона подарувала їй. Так, як колишній чоловік міг просто всі гроші витратити. Оскільки на той час він грав в карти та гральні автомати, то вона вирішила за ці кошти купити нерухомість. 13.11.2015 року у приватного нотаріуса Роменського міського нотаріального округу Сумської області Проскурні JI.I. На початку осені вона дізналася, що ОСОБА_4 продає частину будинку (7/25 частини) за АДРЕСА_1 який їй залишився у спадок, то вона вирішила з нею зустрітися та поговорити. Під час розмови вона погодилася продати цей будинок за 9000,00 дол. США. Так, як кошти в неї були, то вона вирішила купити частину даного будинку з господарськими будівлями та спорудами та укласти найближчим часом договір купівлі-продажу. Так, як ОСОБА_4 потрібні були терміново кошти на лікування сина в м. Києві, то 14.12.2013 року вона позичила ОСОБА_4 кошти у розмірі 20000,00 грн. з терміном повернення до 01.06.2014 року про що було укладено договір позики у письмовій формі. Крім того, цього ж дня, побоюючись за кошти і будучи впевненою, що ОСОБА_4 не продасть цю частину будинку іншим покупцям, вона віддала ОСОБА_4 6000,00 дол. США із майбутнім укладенням договору купівлі-продажу будинку (7/25 частини) за АДРЕСА_1 , передача коштів була також зафіксована у договорі позики від 14.12.2013. При передачі коштів була присутня (супроводжуючи) свекруха ОСОБА_5 . ОСОБА_4 вона повідомила, що усі витрати з вчинення договору купівлі-продажу та підготовку документів, витрати нотаріуса - візьме на себе, проте необхідно на неї зробити довіреність на представлення прав та інтересів ОСОБА_4 . Проте, так як довіреність на неї так і не була зроблена, а кошти не були повернуті, договір позики на 6000,00 дол. США зник, який зберігався за адресою: АДРЕСА_4 (за нашим фактичним місцем проживання її та колишнього чоловіка), побоюючись за кошти, то вона звернулася до суду і 14.11.2014 рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області її позовні вимоги були задоволені, а саме було вирішено судом: стягнути з ОСОБА_4 на її користь 20000,00 грн. На підставі рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14.11.2014 був виданий 02.02.2015 виконавчий лист Роменського міськрайонного суду з яким вона звернулася до відділу ДВС Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області. При зверненні з виконавчим листом до вищезазначеної виконавчої служби вона зателефонувала та повідомила ОСОБА_4 про те, що вона пред`являє до примусового виконання виконавчий лист про стягнення з неї 20000,00 грн., на що вона сказала, що не заперечує, оскільки є рішення суду. Згодом, їй стало відомо, що 10.02.2015 було здійснено опис 7/25 частини нерухомого майна: 7/25 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами з адресою: АДРЕСА_1 та оцінено експертом 10.03.2015 у розмірі 862423,00 грн. та виставлено на торги. Так, як майно після 2- уцінок не продалося, то їй було запропоновано залишити за собою нереалізоване майно за початковою вартістю майна. У неї були сумніви щодо залишення за собою даного нерухомого майна та поговоривши з ОСОБА_4 , остання, як власниця будинку, переконала залишити за собою нерухоме майно і повідомила, що не буде жодним чином мати претензії до мене, якщо нерухоме майно, а саме: 7/25 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 залишиться за нею в рахунок погашення заборгованості. ОСОБА_4 погодилася, що дане нерухома майно залишиться за нею за початковою вартістю майна у розмірі 862423,00 грн. і жодних претензій не матиме і так як, як дол. США у 2013 році гривні був еквівалентний 9,00 грн., а у 2015 році еквівалентно зріс до 15,00 грн., то взагалі не заперечує, щоб я оформила право власності на 7/25 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, ОСОБА_4 повідомила, що вона проживає в іншому будинку, який належить їй на праві приватної власності, а 7/25 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 їй не потрібна та не цікавить. Тому, 28.08.2015 року заступником начальника відділу ДВС Роменського міськрайонного управління юстиції Ткачем П.В. було винесено постанову про передачу майна стягувачу, що перебувало на прилюдних торгах. А 13.11.2015 у приватного нотаріуса Проскурні Л.І. нею було отримано відповідне свідоцтво. 21.01.2021 у справі за № 585/1309/20 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 та до неї про визнання права спільної сумісної власності на нерухоме майно та виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності без реального виділення Роменським міськрайонним судом було прийнято рішення про відмову в задоволенні позову. Зокрема, у п. 11 описової частини даного рішення вказано, що відповідач ОСОБА_1 при вирішенні позову пояснив, що будинок придбали за спільні кошти: ОСОБА_5 (матір позивача), 20000,00 тис. грн. та ОСОБА_2 - близько 4 000,00 доларів США, тобто за її особисті кошти, які їй були подаровані бабусею, але була зовсім інша сума 6 000.00 доларів США та 25 000.00 грн. в силу п, 3 ч. 1 ст. 57 СК України. - майно, набуте час шлюбу, але за кошти, які належали їй особисто - є особистою приватною власністю. У позовних вимогах позивач просить визнати за ним право власності на 7/50 частки житлового будинку дерев`яного, обкладеного цеглою - «А-1», загальною площею 197,1 кв.м., житловою площею 81,3 кв.м., з з надвірними будівлями та спорудами: сарай цегляний літ. «Д», сарай цегляний літ. «Б1», сарай-прибудова цегляний літ. «б», літня кухня літ. «В1», гараж цегляний літ. «Г», гараж цегляний літ. «В», погріб літ. «п/г», погріб літ. «п/гі», вбиральня цегляна літ. «У», прибудова літ. «а1», прибудова літ. «а», підвал цегляний літ. «п/д», огорожа металева №, ворота металеві №1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 29.10.2013 на момент купівлі нерухомого майна та згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 15.08.2019, які видані КП «Роменське міськрайонне бюро технічної інвентаризації» Роменської міської ради на підставі проведеної технічної інвентаризації мається самочинне будівництво, щодо: житлового будинку дерев`яного, обладеного цеглою - «А-1», загальною площею 197,1 кв.м., житловою площею 81,3 кв.м. Згідно довідки-характеристики від 08.11.2019, виданої Комунальним підприємством «Роменське міськрайонне бюро технічної інвентаризації» Роменської міської ради, площа житлового будинку дерев`яного, обкладеного цеглою - «А-1», загальною площею вже не 197,1 кв.м., а 224,3 кв.м., житлова площею не 81,3 кв.м., а 94,00 кв.м. Тобто, площа будинку збільшилася за рахунок побудованих без дозволу на виконання будівельних робіт та проведеного перепланування. Зокрема на сьогоднішній день, що підтверджується вищевказаними технічними паспортами, то кімнати: 1-1, 1-7, 1-2 взагалі самочинно збудовані (без дозвільних на те документів); 1-3 - площа становить 5,4 кв.м., хоча була 5,1 кв.м.; 1 - 4 - площа становить 4,8 кв.м., хоча була 5,0 кв.м.; кімната 1-5 становить 24,4 кв.м., хоча були дві кімнати 1-5 площею 10,4 кв.м. та 1-3 площею 14,1 кв.м., за рахунок знесення несучої стіни між 2 кімнатами 1-5 та 1-3 утворилася нова кімната; 1 -6 - площа становить 23,9 кв.м., хоча була 25,2 кв.м. Перебудови, добудови, перепланування робилося без дозвільної документації. Вона не може узаконити самочинне будівництво, добудови та перепланування, оскільки необхідна згода іншого співвласника 18/25 ч. нерухомого майна ОСОБА_6 та приватизувати земельну ділянку під самим будинком. Гараж цегляний літ. «Г» взагалі відсутній, оскільки він знесений, тому взагалі не може бути об`єктом поділу. Господарські будівлі та споруди призначені саме для обслуговування житлового будинку. Тому, не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно побудовані, реконструйовані об`єкти нерухомого майна. Самочинне будівництво, перепланування, реконструкція було здійснено у період шлюбу. Отже, внаслідок самочинної реконструкції спірні приміщення втратили тотожність із тими приміщеннями, тому вони не можуть бути предметом поділу, в зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позову позивача про поділ майна, до складу якого входять самочинно збудовані (реконструйовані, преплановані) об`єкти. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після введення самочинного будівництва (реконструкції, перепланування) до експлуатації та визнані права власності на них відповідно до закону. Крім того, навіть якщо буде рішення суду про поділ спільного сумісного майна, то позивач просто не зможе виконати його та зареєструвати за собою право власності. Реєстраційна служба при реєстрації права власності затребує технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна, у разі виявлення, що площа будинку, яка вказана у рішенні суду не відповідає дійсній площі, що вказана у новому технічному паспорті, просто відмовить у реєстрації права власності на частку майна.

25 червня 2021 року підготовче засідання у справі закінчено і призначено судовий розгляд.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Представник позивача ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в задоволенні позовних вимог просила відмовити.

За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду від 22 травня 2019 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано. З мотивувальної частини рішення вбачається, що шлюб між сторонами був укладений 20 липня 2013 року (а.с.5)

Згідно свідоцтва, посвідченого 13 листопада 2015 року приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Проскурня Л.І., ОСОБА_2 належить на праві власності майно, що складається з 7/25 часток житлового будинку дерев`яного, обкладеного цеглою - "А-1", загальною площею 197,1 кв.м., житловою площею 81,3 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 . До надвірних будівель та споруд відносяться: сарай цегляний літ. "Д", сарай цегляний літ. "Б1", сарай-прибудова цегляний літ. "б", літня кухня літ. "В1", гараж цегляний літ. "Г", гараж цегляний, літ. "В", погріб літ. "п/г", погріб літ. "п/г1", вбиральня цегляна літ. "У", прибудова літ. "а1", прибудова літ. "а", підвал цегляний літ. "п/д", огорожа металева №, ворота металеві №1. (а.с.6).

Як вбачається зі звіту про оцінку майна складеного ФОП ОСОБА_8 вартість об`єкту оцінки, а саме: 7/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованих в АДРЕСА_1 , власником яких є ОСОБА_2 , складає 250350,00 грн. (а.с.7).

Рішенням Роменського міськрайонного суду від 21.01.2021 у справі за № 585/1309/20 у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_6 про визнання права спільної сумісної власності на нерухоме майно та виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності без реального виділення відмовлено. (а.с. 33-37)

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.38)

З копії розписки вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 передала у власність кошти в розмірі 6000,00 дол. США та 25000,00 грн. своїй внучці - ОСОБА_2 . Підписи в розписці датовані 30.10.2013 року. (а.с.39)

Відповідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 і батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_10 (а.с.40)

В свідоцтві про народження ОСОБА_11 батьками вказані ОСОБА_12 та ОСОБА_3 (а.с.41)

З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що 20 липня 2013 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 . (а.с.42)

В технічному паспорті на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 виготовленому 29.10.2013 року замовником вказана ОСОБА_4 . В експлікації приміщень до плану житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 загальна площа приміщень вказана 197,1 кв.м., житлова площа 81,3 кв.м. (а.с.43-48)

В технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 виготовленому 15.08.2019 року замовником вказаний ОСОБА_1 . В експлікації приміщень будинку садибного типу по АДРЕСА_1 загальна площа приміщень вказана 224,3 кв.м., житлова площа 94,0 кв.м., допоміжна площа 130,3 кв.м. (а.с.49-54).

З довідки -характеристики об`єкту нерухомого майна від 08.11.2019 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 за даними технічної інвентаризації від 15 серпня 2019 року розташовані будівлі та споруди: житловий будинок дерев`яний обкладений цеглою літ. «А», підвал цегляний літ. «А1», прибудови літ. «а, а1, а2, а3», сарай цегляний літ. «Б1», сарай цегляний літ. «б», сарай цегляний літ. «Д», погріб літ. «п», погріб літ. «п1», гараж цегляний літ. «В», літня кухня літ. «В1», вбиральня цегляна літ. «У, У1», огорожа дошка №2, ворота металеві літ «№1». Розмір житлової площі становить 94,0 кв.м., розмір загальної площі 224,3 кв.м.

Встановлені судом факти свідчать, що між сторонами виник спір про право власності на майно подружжя.

Відповідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

З ст. 61 СК України вбачається, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч.1 ст.63 СК України).

Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За змістом ч.1 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.372ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд враховує, що відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Суд вважає, що 7/25 часток житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 були набуті за час шлюбу, а отже є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Посилання відповідача про те, що вказаний будинок був придбаний за її кошти що були передані їй бабусею суд до уваги не бере, оскільки відповідачем не надано належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження даної обставини. Так відповідач не довела що вона отримувала будь-які кошти від бабусі як подарунок, так договору дарування не надано, даних про сплату податків з отриманого дарунка не надано, даних про відображення у декларації отримання подарунка також не має. Також відповідач не довела що придбання будинку були витрачені саме ті кошти, які вона отримала від бабусі. Отже в порядку поділу майна подружжя слід поділити спільне майно подружжя та визнати за позивачем право власності на 7/50 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Що стосується доводів відповідача про неможливість визначення частки власності на будинок через проведення в ньому перебудови та здійснення добудов, які не введені в експлуатацію, суд їх до уваги не бере, оскільки питання про визнання права на новостворене майно не стоїть, мова йде про право на майно, яке було придбано в період шлюбу. Щодо перепланування житлового будинку, суд не вважає можливим взяти такі заперечення до уваги, оскільки відповідачем не доведено, що такі перепланування потребують узаконення (введення в експлуатацію).

Висновку про часткове задоволення позову суд дійшов з тих міркувань, що вимога позивача про поділ спільного сумісного майна без реального виділення взагалі не обґрунтована і є незрозумілою, тому що позивач у позовній заяві не вказав як може бути поділене спільне сумісне майно без його реального виділення.

Керуючись ст.ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя без реального виділення задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/50 частки житлового будинку дерев`яного, обкладеного цеглою - "А-1", загальною площею 197,1 кв.м., житловою площею 81,3 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами: сарай цегляний літ. "Д", сарай цегляний літ. "Б1", сарай-прибудова цегляний літ. "б", літня кухня літ. "В1", гараж цегляний літ. "Г", гараж цегляний, літ. "В", погріб літ. "п/г", погріб літ. "п/г1", вбиральня цегляна літ. "У", прибудова літ. "а1", прибудова літ. "а", підвал цегляний літ. "п/д", огорожа металева №, ворота металеві №1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п. 15.5.) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 07.02.2022 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга