Провадження № 2-з/522/106/22
УХВАЛА

10 лютого 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Бондаря В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Бойко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одеса заяву представника третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси, в порядку ст. 158 ЦПК України, надійшла 08.02.2022 року заява представника третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_1 , про скасування заходів забезпечення позову, які вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Олдеси від 06.12.2021 року.

В судовому засіданні 10.02.2022 року ОСОБА_1 , свою заяву підтримала, просила задовольнити, посилаючись на те, що вона є співвласником майна, на яке накладено арешт як на майно відповідача ОСОБА_3 .

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти скасування арешту, посилаючись на ризики можливих ускладнень виконання рішення суду. Представник відповідача у судовому засіданні підтримала заяву про скасування забезпечення позову.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши заяву про скасування заходів забезпечення позову та матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.12.2021 року, зокрема, задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову. Вжито заходи забезпечення позову по цивільній справі № 522/23253/21, шляхом накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 та на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Представник ОСОБА_1 посилається на те, що зазначені об`єкти нерухомого майна перебувають у спільній частковій власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , яка є дружиною останнього, після укладення 05.09.2015 року шлюбу.

Проте, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 287906096 від 01.12.2021 року вбачається, що зазначені об`єкти нерухомості зареєстровані на праві приватної власності за ОСОБА_3 : з 30.10.2015 року квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; з 28.09.2018 року квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Системний аналіз статей 57, 60 СК України надає суду підстави вважати, що придбання одним із подружжя квартири під час перебування у шлюбі не є безумовною підставою для віднесення придбаного майна до спільної власності подружжя.

Однак, заявником суду не надано жодних доказів, які б свідчили про підтвердження у ОСОБА_1 права спільної власності на арештоване майно.

За таких обставин, суд вважає, що заява про скасування заходів забезпечення позову не належно вмотивована, а тому відмовляє у її задоволенні.

На підставі ст. ст. 251, 261 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15 денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Повний текст ухвали суду складено 10.02.2022 року.

Суддя В.Я.Бондар