Справа № 559/387/22
Провадження № 2-з/559/12/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року місто Дубно Рівненська область

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права спільної часткової власності на майно,-

ВСТАНОВИВ:

До Дубенського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права спільної часткової власності на майно.

Позивачкою одночасно з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Першій Дубенській Державній нотаріальній конторі видавати свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви зазначає, що підставою звернення до суду із позовною заявою про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права спільної часткової власності на майно стало те, що після смерті ОСОБА_4 , з яким вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1993 по 2019 рік відкрилася спадщина. До складу спадкового майна входить майно, яке було придбано ними під час спільного проживання за спільні кошти, у зв`язку з чим воно є спільною сумісною власністю. На даний час в провадженні Першої Дубенської Державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа , яка відкрита до майна померлого ОСОБА_4 . Спадкоємцями у цій справі є син заявниці ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_4 , а також ОСОБА_3 , з якою ОСОБА_4 був одружений на момент смерті. У зв`язку з цим, вважає, що невжиття заходів щодо зупинення видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям ОСОБА_4 до прийняття рішення у справі за позовом ОСОБА_1 може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення її позовних вимог.

Дослідивши письмові докази, подану заяву та перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом даних норм, забезпечення позову - це заходи щодо охорони матеріально правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову передбачені частиною першою статті 150 ЦПК України. Так згідно пункту 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема забороною вчиняти певні дії.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюється судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зобов`язує суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, тільки пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача та відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За положеннями ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до підпункту 4.13 пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Отже, чинним законодавством України прямо передбачений обов`язок нотаріуса зупинити нотаріальне провадження, тобто тимчасово припинити вчинення нотаріальних дій на невизначений строк за умови надходження від заінтересованої особи відповідної заяви та надання доказів звернення до суду з позовною заявою.

Крім того, ч. 2 ст. 8-1 Закону України «Про нотаріат» встановлена заборона будь-якого втручання в діяльність нотаріуса, зокрема з метою перешкоджання виконанню ним своїх обов`язків.

З огляду на викладене, враховуючи наявність спеціальної правової норми, яка імперативно визначає підставу обов`язкового зупинення нотаріусом вчинення нотаріальних дій на підставі письмової заяви позивача, як заінтересованої особи, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем того, що не вжиття судом обраного нею заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення її позовних вимог, оскільки позивач не скористалася наданим їй правом особисто здійснити захист свого інтересу у зазначений вище спосіб.

За вказаних обставин, приймаючи до уваги відсутність належного обґрунтування позивачем обраного нею заходу забезпечення позову з точки зору гарантування ефективного захисту її прав, суд приходить до висновку про відсутність передбачених ч. 1ст. 149 ЦПК України підстав для забезпечення позову, у зв`язку з чим в забезпеченні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 149,150,153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права спільної часткової власності на майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р.В. Ралець