Справа № 464/7978/21
пр.№ 2/464/363/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2022 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

секретар судового засідання Цуняк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Велтлінер» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

встановив:

Позивач ПрАТ «Страхова компанія «Велтлінер» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування витрат на виплату страхового відшкодування в розмірі 33 323,44 грн., а також стягнення з відповідачів судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору у розмірі 2 270 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмір 3 300 грн. В обґрунтування позовних вимог покликалося на те, що 26.09.2020 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Chevrolet», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача, та автомобіля марки «BMW X3», р.н. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортний засіб останнього отримав механічні пошкодження. Відтак останній звернувся в ПрАТ «Страхова компанія «Велтлінер» з повідомленням про настання ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування, у зв`язку з чим позивач сплатив кошти за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу потерпілого у сумі 85 351,70 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на момент вчинення ним ДТП була застрахована згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» відповідно до полісу ОСЦПВ № АО 2430294, позивач звернувся до суду з позовом до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» про відшкодування витрат, понесених на страхове відшкодування у розмірі 52 028,26 грн., тобто на суму відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW X3», р.н. НОМЕР_2 , з урахуванням фізичного зносу. Враховуючи наведені обставини, для відшкодування шкоди в повному обсязі, відповідач повинен сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка становить 33 323,44 грн. Окрім цього, просив стягнути з відповідача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 300 грн. та витрати, пов`язаних зі сплатою судового збору, у розмірі 2 270 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання , причин неявки не повідомив та не подав відзиву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 26.10.2020 відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Відповідно до такої постанови, ОСОБА_1 26.09.2020 о 15:40 год. на вул.Стрийська, 31 у м.Львові, керуючи автомобілем марки «Chevrolet», р.н. НОМЕР_1 , не був уважним, не обрав безпечну швидкість руху та безпечну дистанцію, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Skoda», р.н., НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , який в результаті інерційного руху здійснив зіткнення з автомобілем марки «BMW», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень, чим порушив вимоги пунктів 2.3 б, 12.1, 13.1 ПДР.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, факт винуватості відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 26.09.2020, є встановленим та не підлягає доказуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України (ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Так, 28.09.2020 власник автомобіля марки «BMW», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 звернувся до позивача з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування.

На підставі страхового акту №224/20-КАСКО від 02.11.2020, звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахування зносу пошкодженого колісного транспортного засобу №ФД-152 від 16.10.2020, розрахунку суми страхового відшкодування та умов договору добровільного страхування наземного транспорту №КА086342 від 26.02.2020, розмір страхового відшкодування складав 85 351,70 грн., яке ПрАТ «СК «Велтлінер» сплатило ОСОБА_2 за відновлювальний пошкоджений ремонт транспортного засобу, що підтверджується платіжним дорученням №1824 від 02.11.2020.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільна відповідальність власника транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», р.н. НОМЕР_1 , на момент ДТП, яке мало місце 26.09.2020, була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», згідно з полісом серії № АО 2430294.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 13.12.2021, яке набрало законної сили 04.01.2022, стягнуто з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» на користь ПрАТ «СК «Велтлінер» страхове відшкодування у розмірі 52 028, 26 грн.

Згідно із статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Відповідно до положень ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (суброгація).

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Отже, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи те, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 26.09.2020, ПрАТ «СК «Велтлінер» здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому, до вказаного страховика перейшли права кредитора у відповідному деліктному зобов`язанні, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 33 323, 44 грн.

Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача ОСОБА_5 надано договір про надання юридичної допомоги від 27.04.2018, ордер про надання правової допомоги серії ВС №1107689 від 27.04.2018, а також детальний опис робіт, виконаних адвокатом від 08.02.2022 у розмірі 3 300, 00 грн., у зв`язку з чим, за відсутності будь-яких заперечень чи пояснень відповідача, такі витрати необхідно стягнути на користь позивача ТзОВ «СК «Велтлінер».

Окрім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2 270,00 грн.

Керуючись статтями 512, 514, 993, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, статтями 25, 27 Закону України «Про страхування», статтями 2, 81, 89, 142, 223, 247, 263 265, 280 289 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Велтлінер» (р/р № НОМЕР_5 в АТ «УкрСиббанк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Новоконстянтинівська, 1В) відшкодування шкоди в розмірі 33 323 (тридцять три тисячі триста двадцять три) гривні 44 (сорок чотири) копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Велтлінер» (р/р № НОМЕР_5 в АТ «УкрСиббанк», код ЄДРПОУ 25285050, місцезнаходження: м. Київ, вул. Новоконстянтинівська, 1В) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Велтлінер» (р/р № НОМЕР_5 в АТ «УкрСиббанк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Новоконстянтинівська, 1В) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 300 (три тисячі триста) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Дулебко Н.І.