Провадження № 2/243/290/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Воронкова Д.В.

за участю

секретаря судового засідання Бочарової М.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі № 17 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину,

встановив:

У жовтні 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути на її користь з відповідача Ѕ частку вартості додаткових витрат на дитину. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилась донька ОСОБА_3 . Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23.12.2008 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі ј частини від усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Відповідач сплачує аліменти майже регулярно, але має незначний борг. На теперішній час вона отримує соціальну пенсію, як інвалід III групи. Потреби доньки значно зросли, дитина потребує розвиту талантів, здібностей, її духовних та культурних потреб. Розмір аліментів, що сплачує відповідач, є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина потребує більших витрат. В той же час, відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров`я, отримує значний дохід, а тому, має можливість сплачувати додаткові витрати на дитину, оскільки належне утримання доньки є обов`язком не тільки для матері, але й для батька. Прохання розподілити додаткові витрати на дитину, відповідач ігнорує. Для забезпечення гармонійного та усестороннього розвитку дитини вона разом з донькою відвідали Німеччину, у зв`язку з чим понесла витрати на дорогу у сумі 140 євро та 50 євро. У травні - червні 2015 року вона разом з донькою відвідали місто Москва та місто Тюмень, витрати на дорогу склали 3549,90 руб., 1112,64 руб., 244,49 грн. В місті Тюмені донька у її супроводі відвідала цирк та театр ляльок, витрати на білети складають 400 руб. та 100 руб. відповідно. Крім того, вона придбала для доньки дві сукні на 3298 руб., срібні сережки з голубим топазом на суму 2338 руб. та срібні сережки з фіанітом на суму 1393 руб. Відповідно до довідки №584 від 20.09.2021 року, що видана Слов`янським Багатопрофільним регіональним центром професійної освіти ім. П.Ф. Кривоноса, з її заробітної плати утримана вартість путівки до ДП «Санаторій «Немирів»» у сумі 1150,80 грн. Скориставшись цією путівкою, вона оздоровила доньку. Також вона понесла і інші додаткові витрати на дитину, а саме: придбала верхній зимовий одяг, взуття, головні убори, спортивний костюм, канцелярське приладдя для навчання, шкільні рюкзаки, засоби особистої гігієни, косметичні засоби, прикраси, матеріали для творчості, а також ліки та противірусні препарати, сучасний смартфон з комплектуючими до нього задля забезпечення проведення онлайн навчання. Загальна сума витрат складає 68583 грн. На підставі ст. 141 СК України просити суд стягнути з відповідача Ѕ частину вказаних витрат

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позовні вимоги ОСОБА_1 він не визнає у повному обсязі, посилаючись на вимоги ст. 185 СК України ст. ст. 77, 78, 79, 80 ЦПК України та правові позиції, що викладені у Постанові Верховний Суд від 12 березня 2020 року по справі N 520/12681/17, постанові Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 320/383. Вказав, що наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Зазначив, що позивачкою не доведено наявності додаткових витрат, передбачених законом. Із тексту позову та доданих до нього документів не вбачається наявність особливих обставин, пов`язаних з необхідністю поїздки їх дочки до Німеччини, РФ, розвитком її здібностей, її хворобою, каліцтвом тощо, а також доведеність понесених саме у зв`язку з цим витрат, а тому, ці витрати не є додатковими витратами на дитину, стягнення яких передбачено статтею 185 СК України. Так саме не є додатковими і витрати на придбання ювелірних прикрас, одягу, взуття, головних уборів, гігієнічних засобів, канцелярського приладдя для навчання у школі, ліків (без наявного медичного висновку), смартфону. Без наявного медичного висновку щодо необхідності лікування дитини у санаторії «Неміров» витрати на придбання цієї путівки не можуть бути визнані додатковими витратами. Просив врахувати, що у теперішній час він не має постійної роботи, його дохід є нерегулярним і не перевищує прожитковий мінімум, має на утриманні непрацездатних батьків. Однак, незважаючи на вище викладене, заборгованості по аліментам він не має. За наявності можливості він добровільно надає дитині додаткову допомогу. Просив відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві. Заперечувала факт придбання відповідачем телефону для дитини.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяві.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, вислухавши думку осіб, що беруть участь по справі, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 19.11.2009 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 17.11.2009 року.

Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 358.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23.12.2008 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 ,у розмірі ј частини усіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.11.2008 року до повноліття дитини.

З довідки розрахунку розміру заборгованості по аліментам № 43173 АСВП-38149329 від 02.06.2021 року, наданої Слов`янським міськрайонним відділом ДВС Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів ОСОБА_1 за період з 19.11.2008 по 31.05.2021 року складає 343,80 грн.

Як вбачається з нотаріально посвідченої заяви від 23.03.207 року, ОСОБА_2 надав свою згоду на виїзд до Німеччини, в держави Євросоюзу, держави Шенгенської угоди на період з 01.06.2017 року по 31.12.2017 року його малолітньої доньки ОСОБА_3 у супроводі матері ОСОБА_1 .

З довідки № 584 від 20.09.2021 року, виданої Слов`янським багатопрофільним регіональним центром професійної освіти ім. П.Ф.Кривоноса, вбачається, що з заробітної плати ОСОБА_1 у жовтні 2013 року було утримано вартість путівки № 001354 в ДП «Санаторій Немирів» у сумі 1150,80 грн.

Вартість квитків на поїзд Харків Москва, Москва-Тюмень в загальній сумі становить 1357,12 грн., вартість квитка Тюмень-Москва 3549,90 руб., вартість квитка на міжнародне перевезення Харків Штутгарт для дитини - 140 євро.

З наданих позивачкою письмових доказів вбачається факт придбання канцелярських товарів, шкільного приладдя, одягу, взуття, верхнього одягу, ювелірних прикрас, предметів особистої гігієни, декоративної косметики, квитків в цирк. Також позивачкою до позовної заяви додано фото, на яких зображено дитину ОСОБА_3 у різному віці та у різному одязі.

Як вбачається з наданої відповідачем довідки про заборгованість по аліментам від 01.12.2021 року № АСВП-38149329, складеної головним державним виконавцем Слов`янського відділу ДВС у Краматорському районі Донецької області у Янчевського О.С. за період з 19.11.2008 року по 30.11.2021 року відсутня заборгованість по аліментам з виконання виконавчого листа, яким стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 .

З товарного чеку б/н від 20.07.2020 року, наданого відповідачем, вбачається, що було придбано телефон Nokia 3.2, 2/16 гб, чохол книжку та навушники на загальну суму 2929 грн.

З копії трудової книжки серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 вбачається, що останній перебував на обліку у Слов`янському міському центрі зайнятості з 08.06.2018 року по 19.09.2018 року.

Як вбачається з довідки про місце проживання особи без реєстрації № 158588 від 29.11.2021 року ОСОБА_4 мешкає за місцем мешкання ОСОБА_2 , разом з ними мешкають малолітні діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З довідки про доходи матері відповідача - ОСОБА_6 вбачається, що за період з червня 2021 року по листопад 2021 року розмір пенсії останньої склав 16 731,30 грн.

У відповідності до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Наявність таких особливих обставин підлягає доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов.

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що до передбаченої статтею 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з долучених позивачкою доказів, додаткові витрати, понесені позивачем складаються з: оплати санаторної путівки, витрат на придбання проїзних документів, канцелярських товарів, шкільного приладдя, одягу, взуття, верхнього одягу, прикрас, предметів особистої гігієни, декоративної косметики, ліків , квитків у цирк.

Відповідно до вимог закону, у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою. А отже витрати, зазначені позивачкою, є поточними витратами на утримання дитини, входять до складу аліментів призначених до щомісячного стягнення, і не належать до додаткових витрат в розумінні ст. 185 СК України.

Зазначений висновок суду ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду України, викладеній 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15 та у постанові Верховного Суду від 14.01.2019 у справі №751/4312/16-ц.

Також суд зазначає, що позивачкою не додано доказів необхідності направлення дитини ОСОБА_3 на санаторно курортне лікування, не надано виписки з історії хвороби, які б підтверджували необхідність такого санаторно курортного оздоровлення та придбання ліків.

В той же час, суд допускає припущення, що витрати на придбання смартфону для дитини з метою проведення її он-лайн навчання, необхідність якого викликана карантинними обмеженнями, можливо віднести до додаткових витрат.

Проте, суд вважає недоведеними факт понесення позивачкою таких витрат.

Набуваючи такого висновку, приймає до уваги той факт, що обґрунтовуючи вимоги в цій частині, позивачка надає копію товарного чеку від 13.09.2021 року на загальну суму 10729 гр. на придбання телефону XIAOMI з комплектуючими.

Відповідач, заперечуючи позовні вимоги в цій частині та наполягаючи на тому, що саме він придбав дитині смартфон, надав суду копію товарного чеку від 20.06.2020 року та копії чеків про списання коштів з електронного рахунку на придбання смартфону Nokia 3.2.

Позивачкою не надано суду будь-яких інших доказів на спростування заперечень відповідача та на підтвердження факту придбання нею телефону XIAOMI для дитини (копії гарантійного талону, інструкції, упаковки, показання свідків тощо)

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність понесення позивачкою додаткових витрат на утримання дитини, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивачка звільнена від сплати судового збору, який, відповідно до вимог ст.. 141 ЦПК України суд відносить за рахунок держави.

Керуючись статтями 12, 13, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину, відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текс рішення виготовлено 08.02.2022 року

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В.Воронков