Ухвала

Іменем України

07 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 2-2874/11

провадження № 61-18568ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані» про заміну стягувача у виконавчому провадженні у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, третя особа - ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані» (далі - ТОВ ««Файненс Компані») звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому документі. Зазначило, що заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2012 року в рахунок погашення боргу за кредитним договором № 781-Ф від 02 лютого 2007 року в розмірі 3 979 648 доларів США 54 центів було звернуто стягнення на земельні ділянки площею 0,36 га з кадастровим номером :03:005:0785 та площею 1,56 га з кадастровим номером :03:005:0788 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташовані в селі Вишеньки Бориспільського району, шляхом реалізації цих об`єктів нерухомого майна на прилюдних торгах.

07 березня 2019 року ПАТ «Омега Банк» уклало з ТОВ «Файненс Компані» договір про відступлення прав вимоги № 1, за яким ПАТ «Омега Банк» відступило ТОВ «Файненс Компані» права вимоги за кредитним договором № 781-Ф від 02 лютого 2007 року та договором іпотеки № 781-Ф/ІП-1 від 02 лютого 2007 року.

ТОВ «Файненс Компані» просило замінити стягувача у виданому Бориспільським міськрайонним судом виконавчому листі № 2-2874/2011 про звернення стягнення на земельні ділянки в рахунок погашення боргу за кредитним договором № 781-Ф від 2 лютого 2007 року в розмірі 3 979 648,54 доларів США.

Бориспільський міськрайонний суд Київської області ухвалою від 26 травня 2021 року задовольнив заяву ТОВ «Файненс Компані» про заміну стягувача у виконавчому документі.

Замінив ПАТ «Сведбанк» на ТОВ «Файненс Компані» у виконавчому листі № 2-2874/2011, виданому Бориспільським міськрайонним судом, про звернення стягнення на земельні ділянки площею 0,36 га з кадастровим номером :03:005:0785 та площею 1,56 га з кадастровим номером :03:005:0788 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташовані в селі Вишеньки Бориспільського району, шляхомреалізації цих об`єктів нерухомого майна на прилюдних торгах в рахунок погашення боргу за кредитним договором № 781-Ф від 02 лютого 2007 року в розмірі 3 979 648,54 доларів США.

Київський апеляційний суд постановою від 01 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишив без задоволення, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2021 року залишив без змін.

ОСОБА_1 15 листопада 2021 року засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року у вказаній вище справі.

Верховний Суд ухвалою від 26 листопада 2021 року вказану касаційну скаргу залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, а саме: заявнику необхідно було надати заяву про поновлення строку із наведенням підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання доказів на підтвердження наведених обставин пропуску строку, а також роз`яснено про наслідки її невиконання.

Верховний Суд ухвалою від 23 грудня 2021 року визнав наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними та продовжив ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 26 листопада 2021 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

На виконання вимог указаної вище ухвали суду касаційної інстанції заявником подано заяву про усунення недоліків касаційної скарги, в якій зазначає про те, що 17 січня 2022 року на адвокатський запит надійшла відповідь із Київського апеляційного суду, в якій зазначено, що у зв`язку з недостатністю на момент розгляду вказаної справи кошторисних призначень на оплату послуг з пересилання поштової кореспонденції через відділення поштового зв`язку, суд в багатьох випадках був позбавлений можливості направляти на поштові адреси учасників справи копії судових рішень. Відповідно до реєстру направлення електронної кореспонденції копію постанови суду у справі направлено на електронну адресу представника.

На підтвердження чого заявником надано копію адвокатського запиту, копію відповіді Київського апеляційного суду від 13 січня 2022 року, копію супровідного листа від 07 вересня 2021 року.

Відповідно до частин першої-третьої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, тому підлягає поновленню.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Дослідивши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з урахуванням такого.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2012 року в рахунок погашення боргу за кредитним договором № 781-Ф від 02 лютого 2007 року в розмірі 397 9648 доларів США 54 центів було звернуто стягнення на земельні ділянки площею 0,36 га з кадастровим номером :03:005:0785 та площею 1,56 га з кадастровим номером :03:005:0788 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташовані в селі Вишеньки Бориспільського району, шляхом реалізації цих об`єктів нерухомого майна на прилюдних торгах.

07 березня 2019 року між ПАТ «Омега Банк», яке є правонаступником ПАТ «Сведбанк», укладено з ТОВ «Файненс Компані» договір про відступлення прав вимоги № 1, за яким ПАТ «Омега Банк» відступило ТОВ «Файненс Компані» право вимоги за кредитним договором № 781-Ф від 02 лютого 2007 року, укладеним із ОСОБА_1 та за договором іпотеки № 781-Ф/ІП-1 від 02 лютого 2007 року.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу (частина перша статті 55 ЦПК України).

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України).

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У пунктах 73-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року в справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) зазначено, що:

«оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України. У цьому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 ГПК України.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового провадження, включаючи й стадію виконання судового рішення».

У пунктах 6.11.-6.17. постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року по справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20) вказано, що:

«після закінчення виконавчого провадження не виключається можливість подальшого руху справи як в межах перегляду рішення суду (апеляційний, касаційний перегляд, перегляд за нововиявленими або виключними обставинами), так і в межах виконання рішення суду (поворот виконання, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), а також у зв`язку із судовим контролем за виконанням рішення суду. Тож навіть після закінчення виконавчого провадження у учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них.

Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва. З огляду на викладене вище Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від висновку, викладеного Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 496/2685/13-ц про те, що заміна сторони правонаступником можлива і після закриття виконавчого провадження у зв`язку з його виконанням.

З аналізу наведеного можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Відтак заміна у разі вибуття сторони виконавчого провадження правонаступником (стаття 334 ГПК України) має відбуватись з одночасною заміною правонаступником відповідного учасника справи (стаття 52 ГПК України). Відповідний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду також у постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/16/17 (пункт 73)».

Таким чином, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, задовольняючи заяву та замінюючи стягувача у виконавчому листі, обґрунтовано виходив з того, що оскільки ТОВ «Файненс Компані» набуло права вимоги за виконавчим документом на виконання заочного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2012 року в рахунок погашення боргу за кредитним договором № 781-Ф від 02 лютого 2007 року в розмірі 3 979 648 доларів США 54 центів, та є новим кредитором у цих правовідносинах.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремому розгляду клопотання про зупинення провадження у справі.

Керуючись пунктом 1 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані» про заміну стягувача у виконавчому провадженні у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, третя особа - ОСОБА_2 .

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров