КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 373/1141/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/8240/4086/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

суддя-доповідач Слюсар Т.А.

суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Омельченка Євгена Володимировича в інтересах акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2021 року у складі судді Хасанової В.В.,

у справі за позовомакціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «А-Банк») звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 13.02.2019 у розмірі 22 842 грн 21 коп.

Позов обґрунтовано тим, що 13.02.2019 року між сторонами було укладено кредитний договір на отримання кредитної картки, шляхом приєднання відповідачем до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ«А-Банк».

На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Посилаючись на те, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, проте ОСОБА_1 умови договору порушив, не виконав належним чином зобов`язання, у зв`язку із чим станом 320.06.2021 року виникла заборгованість за кредитним договором у сумі 18364 грн 14 коп. та за відсотками, в сумі 4478 грн 07 коп., яку просив стягнути з боржника.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2021 року позов АТ "А-Банк" задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ "А-Банк" заборгованість за кредитом в розмірі 7 756 грн 64 коп. за договором № б/н від 13 лютого 2019 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі представник АТ «А-Банк», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та постановити у цій частині нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини у справі, не звернув увагу на те, що відповідач в анкеті-заяві підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, викладеними на сайті банку.

Зазначено, що до суду надано паспорт споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка", в якому зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка та інше. Паспорт продукту підписано боржником.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини у справі, не звернув увагу на те, що відповідач в анкеті-заяві підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, викладеними на сайті банку.

Зазначено, що до суду надано паспорт споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка", в якому зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка та інше. Паспорт продукту підписано боржником.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог не оскаржено, тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення районного суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновками районного суду про відсутність правових підстав до стягнення з відповідача процентів за користування кредитом, враховуючи таке.

Встановлено, що позивач свої зобов`язання виконав, зворотне відповідачем не спростовано, боржник ж у свою чергу порушив визначені договором зобов`язання, в результаті чого виникла заборгованість.

Як убачається з матеріалів справи, 13.02.2019 ОСОБА_1 підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с. 7 на звороті).

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем відповідач має заборгованість за договором №б/н від 13.02.2019, яка станом на 20.06.2021 складає 22 842 грн 21 коп.: за тілом кредиту - 18 364 грн 14 коп.; заборгованість за відсотками - 4478 грн 07 коп. (а.с. 6-7).

Також до справи долучено копію паспорту споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка", підписаного ОСОБА_1 13.02.2019, останньому надано картку "Універсальна" з лімітом до 50000 грн на строк 240 місяців. Також в паспорті зазначено інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної вартості кредиту для споживача та порядок повернення кредиту та відповідно до вказаного Паспорта споживчого кредиту, відповідач отримав всю інформацію щодо умов договору про споживчий кредит 13.02.2019, тоді як в цьому ж паспорті зазначено, що ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 01.01.2019 (а.с. 8).

Крім того з виписки по рахунку убачається, що ОСОБА_1 за період з 13.032.2019 по 01.09.2021 загальна сума витрат за вказаний період становить 40 028 грн 16 коп. (а.с. 39-40).

Долучено також і копію довідки за лімітами за кредитним договором б/н від 13.02.2019 за період з 13.02.2019 по 01.09.2021, з якої вбачається, що 13.02.2019 відповідачу був встановлений кредитний ліміт 10 600 грн, 20.03.2020 відбулося зменшення кредитного ліміту до 10 315 грн (а.с. 37).

Відповідно до довідки "А-Банку" на ім`я відповідача за договором від 13.02.2019, внутрішньобанківський № SAMABWFC8, було відкрито рахунок № НОМЕР_1 та надано катку № НОМЕР_2, із строком дії до жовтня 2021 року (а.с. 38).

До кредитного договору банк додав витяг з Умов та Правил надання банківських послуг та витяг з Тарифів користування кредитною карткою "Універсальна", які відповідачем не підписано (а.с. 9-14).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Матеріалами справи підтверджено існування між сторонами договірних відносин.

Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до матеріалів справи, боржником факт отримання платіжної картки, грошових коштів не оспорюється, як і не спростовується факт користування отриманими в кредит коштами.

Між тим, посилання в апеляційній скарзі на те, що істотні умови договору (процентну ставку за користування кредитними коштами) погоджено між сторонами у Паспорті споживчого кредиту, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки підписана позичальником анкета-заява не містить положень про те, що Паспорт споживчого кредиту є складовою частиною договору банківського обслуговування.

Підписаний сторонами 13.02.2019 паспорт споживчого кредиту є тією інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), викладений у формі відповідно до Додатку 1 до Закону України "Про споживче кредитування".

Закон України "Про споживче кредитування", який набрав чинності 10 червня 2017 року та діяв на час підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту, визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

Згідно із п. 1 ч. 1Закон України "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Стаття 9 Закону України "Про споживче кредитування" визначає інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (ч. 2 ст. 9 Закону).

Частиною 3 ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування" визначено інформацію, що надається кредитодавцем споживачу, також і в разі укладення договору про споживчий кредит у формі кредитування рахунку (п. 12).

Отже, зважаючи на наявність підписаного сторонами 13.02.2019 паспорту споживчого кредиту, який відповідає формі та змісту, визначеного для нього Додатком 1 Закону України "Про споживче кредитування", АТ "А-Банк" та ОСОБА_1 , мали намір укласти договір споживчого кредитування.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" у редакції, чинній на час підписання відповідачем та позивачем паспорту споживчого кредиту, договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.

Статтею 12 Закону України "Про споживче кредитування" визначено умови договору про споживчий кредит.

Однак, матеріали справи не містять договору про споживчий кредит, укладеного між сторонами в даній справі після підписання паспорту споживчого кредиту 13.02.20219, а додана позивачем до позову Анкета-заява, підписана відповідачем, та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не є договором про споживчий кредит в розумінні Закону України "Про споживче кредитування".

Отже, паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України "Про споживче кредитування" є інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який повинен відповідати формі, визначеній ст. 13 цього Закону. Включення позивачем паспорту споживчого кредиту в Умови та Правила надання банківських послуг в АТ "А-Банку", суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Також суд звертає увагу на те, що Паспорт споживчого кредиту (а.с. 8) містить інформацію щодо типу кредитного продукту як "Універсальна", "Універсальна Голд", за якими вказані різні умови. У ньому зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо.

Отже, зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача.

Окрім того, у цьому паспорті міститься посилання на те, що інформація зазначена у ньому зберігає чинність та є актуальною лише до 01.01.2019, в той час як позивач просить стягнути заборгованість, починаючи з 13.02.2019 року по 17.06.2021. Тобто, інформація зазначена у ньому уже була не актуальною у день підписання анкети-заяви.

За таких обставин, саме пособі підписання відповідачем Паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг висновки суду першої інстанції не спростовує.

Враховуючи, що Паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка була надана ОСОБА_1 , була актуальною лише до 01 січня 2019 року і матеріали справи не містять відомостей про те, які саме із зазначених у Паспорті умов були прийняті позичальником, дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування.

З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для стягнення на користь АТ «А-Банк" відсотків за кредитом, оскільки в матеріалах справи відсутні дані щодо прийняття боржником умов і тарифів кредитування.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, апеляційний суд не встановив.

Апеляційний суд враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ "Гірвісаарі проти Фінляндії", п. 32.)

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються як в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цих межах.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, апеляційна скарга АТ "А-Банку" не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Акцент Банк» залишити без задоволення.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: