Дата документу 01.02.2022 Справа № 334/4525/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/4525/20 Головуючий у 1 інстанції: Філіпова І.М.
Провадження № 22-ц/807/569/22 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«01» лютого 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочеткової І.В.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства «Український графіт» на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2021 року про роз`яснення рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Український графіт» про стягнення моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПрАТ «Український графіт» про стягнення моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 березня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Український графіт» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 55 000 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 12 серпня 2021 року апеляційну скаргу ПрАТ «Український графіт» залишено без задоволення, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 березня 2021 року залишено без змін.

В вересні 2021 року ПрАТ «Український графіт» звернулось до суду із заявою про роз`яснення рішення суду.

В обґрунтування заяви посилалось на те, що під час добровільного виконання рішення суду виникли питання щодо оподаткування стягнутої суми моральної шкоди та утримання ПрАТ «Український графіт», як податковим агентом, податків та зборів згідно вимог ст. 164 ПК України.

В мотивувальній частині рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/4525/20 від 02 березня 2021 року зазначено, що згідно п. 164.2.14.Подакового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім: а) сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотири кратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Враховуючи, що законом встановлено, що сума моральної шкоди, отримана за рішенням суду на відшкодування збитків, внаслідок заподіяння шкоди його життю та здоров`ю не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, але не вище чотири кратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, тобто не більше 24 000,00 грн = 6000,00 грн. (розмірі мінімальної заробітної плати з 01.01.2021 року) х4. Оскільки розмір стягнутої на користь позивача суми моральної шкоди становить 55 000,00 грн., то відповідно відсутні підстави для стягнення моральної шкоди без його оподаткування.

Проте, в резолютивній частині рішення суду зазначено про стягнення саме 55 000 грн.

Вважало, що рішення суду має бути виконане з утриманням ПрАТ «Український графіт», як податковим агентом, з присудженої судом суми податків та зборів в порядку, передбаченому п. 164.2.14 ПК України.

ОСОБА_1 звернулась із заявою про виконання рішення суду та перерахування грошових коштів в повному розмірі без оподаткування.

На підставі зазначеного просило роз`яснити рішення суду в частині оподаткування стягнутої на користь позивача суми моральної шкоди, а саме необхідності утримання та перерахування ПрАТ «Український графіт», як податковим агентом, податків та зборів згідно з п.п. 164.2.14 п. 164.2. ст. 164 ПК України при виплаті на користь позивача стягнутої суми моральної шкоди в розмірі 55 000 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2021 року заяву ПрАТ «Український графіт» про роз`яснення рішення суду задоволено частково.

Роз`яснено рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 березня 2021 року за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Український графіт» про стягнення моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання, а саме: у задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми моральної шкоди без її оподаткування відмовити.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що судом фактично змінено рішення суду, обмеження розміру моральної шкоди для платників податку, на користь яких за рішенням суду стягнуто суму моральної шкоди, спричиненої внаслідок заподіяння шкоди їх життю та здоров`ю, погіршує конституційні права та законні інтереси таких осіб, аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі №180/683/13 та від 04 серпня 2021 року у справі №332/2120/20, просила скасувати ухвалу суду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ПрАТ «Український графіт» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, оскільки в ухвалі суду фактично не викладено більш повно та ясно ту частину рішення, розуміння якої викликає труднощі, просило скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою роз`яснити рішення суду в частині оподаткування стягнутої на користь позивача суми моральної шкоди, а саме необхідності утримання та перерахування ПрАТ «Український графіт», як податковим агентом, податків та зборів згідно з п.п. 164.2.14 п. 164.2. ст. 164 ПК України при виплаті на користь позивача стягнутої суми моральної шкоди в розмірі 55 000 грн.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу ПрАТ «Український графіт», в якому зазначила, що внесення допису, вказаного відповідачем, може змінити рішення суду, судом першої інстанції викладено ясне та чітке роз`яснення рішення суду.

ПрАТ «Український графіт» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що судом було відмовлено в задоволенні позовної вимоги стосовно стягнення моральної шкоди без оподаткування, рішення суду не змінювалось, позивач визнала факт виконання товариством рішення суду, ОСОБА_1 не подавала заперечень на заяву про роз`яснення рішення суду, позивач помилково тлумачить норми ст. 164 ПК України.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПрАТ «Український графіт» про стягнення моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання та просила стягнути з ПрАТ «Український графіт» на її користь одноразово суму 70 000 грн. без її оподаткування як відшкодування моральної шкоди, завданої їй в результаті професійного захворювання.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 березня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Український графіт» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 55 000 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що належною компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди є сума 55000 грн., оскільки розмір стягнутої на користь позивача суми моральної шкоди є вище чотирьохкратного розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, відсутні підстави для стягнення суми без оподаткування.

Відповідно до статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу.

Тлумачення статті 271 ЦПК України дозволяє стверджувати, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення, а тому підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

За змістом зазначеної норми процесуального права рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Якщо у заяві про роз`яснення рішення фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Отже, суть роз`яснення судового рішення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові питання та вирішувати невирішені вимоги, він лише має роз`яснити положення ухваленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

В ухвалі суду від 22 вересня 2021 року суд першої інстанції зазначив, що при ухваленні рішення суду в задоволенні позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди без оподаткування відмовлено.

Доводи апеляційних скарг ОСОБА_1 фактично зводяться до незгоди з рішенням суду в частині відмови в задоволенні її позовної вимоги про стягнення суми відшкодування моральної шкоди без оподаткування, що підлягає розгляду в межах апеляційного перегляду саме рішення суду.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 березня 2021 року в апеляційному порядку не оскаржено та набрало законної сили.

Посилання ПрАТ «Український графіт» в апеляційній скарзі на те, що в мотивувальній частині суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення суми без оподаткування, проте не зазначив про це в резолютивній частині, не може бути прийнято до уваги, оскільки є таких вид недоліків рішення суду свідчить про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення, проте не роз`яснення рішення суду в порядку ст. 271 ЦПК України.

Доводи заяви про роз`яснення рішення суду ПрАТ «Український графіт» зводяться до питання оподаткування стягнутого відшкодування моральної шкоди.

В оскаржуваній ухвалі суду судом першої інстанції наголошено про вирішення в рішенні суду цього питання.

Інші приведені в апеляційних скаргах доводи є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Український графіт» залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2021 року про роз`яснення рішення суду у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 07 лютого 2022 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

І.В. Кочеткова