Провадження № 2/522/1501/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання - Лисенко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До суду 08.12.2020 року надійшов позов ОСОБА_1 , пред`явлений до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, за яким позивач просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 102 074,02 грн. та витрати зі сплати судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 442691, 18.06.2020р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю наступних автомобілів: TOYOTA Chaser, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить відповідачу - ОСОБА_2 , CHEVROLET Aveo, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить третій особі, та TOYOTA Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, відновлення якого є матеріальними збитками, понесеними учасниками ДТП. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 27.07.2020 року по справі № 522/10792/20 винуватцем ДТП визнано відповідача ОСОБА_2 .. Позивач вказує, що відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 108733248, страхувальником відповідно до якого є ОСОБА_2 .

На картковий рахунок позивача 01.07.2020р. було зараховано страхове відшкодування в сумі 27 000,00 грн., однак, як зазначає позивач згідно акту виконаних робіт від 15.07.2020р. № 1 вартість ремонту його пошкодженого транспортного засобу TOYOTA Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_3 , склала 129 074,02 грн. із ПДВ.. Відтак на думку позивача, страхове відшкодування не в повній мірі покрило понесені витрати, отже позивач вважає, що саме з відповідача підлягає стягненню різниця між отриманою страховою виплатою та реальними витратами, що складає 102 074,02 грн., із правовим обґрунтуванням заявлених позовних вимог положеннями ст.ст.22, 1187, 1166, 1192 ЦК України.

Ухвалою суду від 24.12.2020 року провадження у справі відкрите, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін із призначенням судового засідання на 21.01.2021 року.

Представник ОСОБА_2 , адвокат Рижук К.В. 21.01.2021 року надала суду відзив, в якому просила у задоволені позову ОСОБА_1 відмовити (а.с.43-59). Посилалась на те, що ліміт цивільно-правової відповідальності власника автомобіля TOYOTA Chaser, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП за шкоду, завдану майну, становив 100 000 грн.. Отже, саме у ПрАТ «СК «Вусо» виник обов`язок з відшкодування потерпілому шкоди у межах ліміту 100 000 грн. Посилався на те, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування. Отже, зважаючи на те, що сума виплаченого страхового відшкодування (27000 грн.) є меншою суми ліміту відповідальності, то ОСОБА_2 не є належним відповідачем по справі. Також заперечував щодо вартості ремонту автомобіля на суму 129 074, 02 грн., оскільки не зрозуміло, чи він був здійснений виключно на відновлення пошкоджень, завданих ДТП 18.06.2020 року; чи можливо було провести ремонт без заміни деталей, а також чи був врахований коефіцієнт фізичного зносу. За викладеного, вважають, що позовні вимоги є необґрунтованими.

Також 21.01.2021 року представник ОСОБА_2 , адвокат Рижук К.В. надала суду клопотання, про залучення у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПрАТ «СК «ВУСО».

У судове засідання 21.01.2021 року з`явився представник ОСОБА_1 , адвокат Гудима І.Б., просив відкласти розгляд справи для надання часу для ознайомлення з матеріалами справи. Щодо клопотання про залучення третьої особи залишив на розсуд суду.

Протокольною ухвалою суду від 21.01.2021 року прийнято відзив на позов, задовольнив клопотання представника відповідача та залучив в якості третьої особи без самостійних вимог на боці відповідача ПрАТ «СК «ВУСО», розгляд справи відкладено на 25.02.2021 року з метою надання часу для ознайомлення з відзивом та направлення копії позову 3 особі.

У судове засідання призначене на 25.02.2021 року з`явився представник ОСОБА_2 - адвокат Рижук К.В., надала пояснення по суті справи, заперечувала проти позову та суми шкоди, просила долучити до матеріалів справи надані докази, також просила розгляд справи відкласти для узгодження позиції та звернення до суду з письмовим клопотанням про призначення експертизи.

У судове засідання 25.02.2021 року з`явився представник ОСОБА_1 , - адвокат Гудима І.Б., надав свої пояснення по суті справи, не заперечував проти залучення доказів до матеріалів справи, проти відкладення розгляду справи та призначення експертизи заперечував, зазначивши, що це є затягування розгляду справи.

Протокольною ухвалою суду від 25.02.2021 року задоволено клопотання представника відповідача та відкладено розгляд справи на 26.02.2021 року.

У судове засідання призначене на 26.02.2021 року сторони не з`явилися, 26.02.2021 року представник ОСОБА_2 адвокат Рижук К.В. надала суду клопотання, в якому просила призначити по справі судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання: Яка вартість відновлювального ремонту завданого власнику КТЗ Toyota Land Cruiser, державний номерний знак НОМЕР_3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18.06.2020 року з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, станом на дату завдання шкоди? Який розмір матеріального збитку завданого власнику КТЗ Toyota Land Cruiser, державний номерний знак НОМЕР_3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18.06.2020 року, станом на дату завдання шкоди?

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.02.2021р. клопотання представника відповідача адв. ОСОБА_3 задоволено, призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

1. Яка вартість відновлювального ремонту завданого власнику КТЗ Toyota Land Cruiser, державний номерний знак НОМЕР_3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18.06.2020 року з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, станом на дату завдання шкоди?

2. Який розмір матеріального збитку завданого власнику КТЗ Toyota Land Cruiser, державний номерний знак НОМЕР_3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18.06.2020 року, станом на дату завдання шкоди?

Провадження по справі на час проведення судової автотоварознавчої експертизи зупинено.

Матеріали цивільної справи були повернуті до суду 10.08.2021 року разом із висновком експерта №21-1923 від 30.07.2021 року.

Ухвалою суду від 25.08.2021 року провадження у справі було поновлено та призначено до розгляду на 25.08.2021 року.

Розгляд справи 25.08.2021р., 15.09.2021 року відкладався у зв`язку з неявкою сторін.

До суду 07.10.2021 року надійшли письмові пояснення представника відповідача (а.с.145-179), згідно яких заперечувала щодо наданого суду висновку судової авто-товарознавчої експертизи від 30.07.2021 року. Вважає, що Висновок експерта №21/1923 від 30.07.2021,є необґрунтованим та таким, що не може бути взятий до уваги при розгляді справи по суті, оскільки, він виконаний з порушеннями Закону України «Про судову експертизу», Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998, Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним Наказом Міністерства юстиції України та фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11. «Методики визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу» (ДНДІСЕ МЮ України. 2012 р., оскільки дослідження проведено неповно, зокрема проігноровані відомості щодо наявності слідів відновлювального ремонту на трьох деталях КТЗ Toyota Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_3 , які мали місце до дорожньо-транспортної пригоди від 18.06.2021, неповно досліджено надані в цифровому вигляді фото пошкодженого КТЗ та акт огляду КТЗ від 18.06.2020, неправильно застосовано методику дослідження, оскільки взагалі не повинна була вираховуватися ВТВ (втрата товарного виду КТЗ), у дослідницькій частині неповно описано процес дослідження (якими наявними матеріалами керувався при прийнятті рішення заміни, а не ремонту складників), здійснено помилку у розрахунках, зокрема вибрано неправильний коефіцієнт замість 2,5 зазначено 3,25 та експерт взагалі вийшов за компетенцію, оскільки, за відсутністю на його думку інформації щодо факторів, що впливають на збільшення (зменшення) ринкової вартості досліджуваного КТЗ, замість надіслання клопотання про надання додаткових вихідних даних, або прийняття рішення що за такими вихідними даними не надається можливим дати висновок по цьому питанню, він власним нічим необґрунтованим рішенням бере за основу Дз, (процент додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ) таким, що дорівнює 0,00%. А тому на думку представника відповідача наявні підстави для призначеної повторної експертизи.

У судовому засіданні 07.10.2021 року представник ОСОБА_1 , адвокат Гудима І.Б., наполягав на задоволенні позову, а також з`явилась представник ОСОБА_2 , адвоката Рижук К. В., яка проти задоволення позову заперечувала.

Представник третьої особи у судові засідання не з`являвся, був сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином.

Ухвалою суду, повний текст якої складено 11.10.2021 року, було розглянуто та задоволено клопотання представника відповідача, по справі було призначено судову повторну автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставити наступна питання:

1. Яка вартість відновлювального ремонту завданого власнику КТЗ Toyota Land Cruiser, державний номерний знак НОМЕР_3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18.06.2020 року з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, станом на дату завдання шкоди ?;

2. Який розмір матеріального збитку завданого власнику КТЗ Toyota Land Cruiser, державний номерний знак НОМЕР_3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18.06.2020 року, станом на дату завдання шкоди?.

На час проведення якої провадження у справі було зупинено.

Матеріали цивільної справи були повернуті до суду 06.12.2021 року разом із висновком експерта від 24.11.2021 року №СЕ-19/116-21/18301-АВ за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи (а.с.139-208).

Провадження у справі було поновлено та призначено до розгляду на 21.12.2021 року.

У судовому засіданні 21.12.2021 року були присутні представник позивача та відповідача, які підтримали їх позиції, висловлені у минулих судових засіданнях. У зв`язку з неявкою представника страхової компанії по справі було оголошено перерву до 25.01.2022 року.

У судове засідання 25.01.2022 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Представники позивача та відповідача надали до суду заяви, згідно яких просили розгляд справи проводити за їх відсутності. Представник страхової компанії поважність причин неявки суду не повідомив та заяв по суті справи не надав.

У відповідності до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Верховний Суд у постанові від 1жовтня 2020року у справі №361/8331/18 виходив із того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.

Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Суд із урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, належного сповіщення сторін, подані представниками сторін відповідні клопотання, ухвалив розглядати справу за відсутності сторін.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 27.01.2022року.

Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частина 2 ст.1187ЦК України встановлює, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідальність, що настає в разі завдання будь-кому протиправної шкоди, коли заподіювач не перебуває в договірних відносинах з потерпілим, є деліктною(позадоговірною)відповідальністю.

Деліктна відповідальність- це наслідок позадоговірного завдання шкоди, що пов`язується з подією, яку учасники спору не передбачали та до виникнення якої учасники спору у правовідносинах, з яких виникла подія, не перебували, у зв`язку з чим виникає деліктне зобов`язання. За деліктним зобов`язанням правопорушник зобов`язаний у повному обсязі відшкодувати завдану шкоду, а інша сторона має право вимагати від заподіювача виконання цього зобов`язання.

Для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: протиправна поведінка заподіювача шкоди, наявність шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, а також вина.

Згідно матеріалів справи, 18 червня 2020р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю наступних автомобілів: TOYOTA Chaser, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить відповідачу - ОСОБА_2 , CHEVROLET Aveo, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , TOYOTA Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_3 , який належить позивачу - ОСОБА_1 , що підтверджується наявними у матеріалах справи протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 442691 від 18.06.2020р., схемою дорожньо-транспортної пригоди від 18.06.2020р. та письмовими поясненнями.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 27.07.2020р. (справа №522/10792/20) водія транспортного засобу TOYOTA Chaser, д. н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Разом із тим, відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 108733248, страхувальником відповідно до якого є відповідач - ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність останнього була застрахована в ПрАТ «СК «Вусо» із лімітом страхування за шкоду, заподіяну майну, - 100 000 грн. (а.с.55).

Як вбачається з довідки МТВ BANK від 21.07.2020 № 01/ОВ12/58-01/ОВ12-Д, 01.07.2020 року (а.с.23) на картковий рахунок № НОМЕР_4 , який належить позивачу - ОСОБА_1 , були зараховані кошти в сумі 27 000,00 грн., з призначення платежу: страхове відшкодування згідно СА № 2036018-1 від 01.07.2020 та полісу № 108733248 від 09.08.2019р..

Суд вбачає, що позивач не погоджується із визначеною страховиком сумою страхової виплати у розмірі 27 000 грн. та вважає, що останньої недостатньо для вже проведеного позивачем відновлювального ремонту автомобіля.

На підтвердження заявлених вимог позивач надав акт виконаних робіт від 15.07.2020р. № 1, рахунку на оплату від 25.06.2020 № 6021 та копії квитанції, вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу TOYOTA Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 , згідно яких він поніс витрат на ремонт автомобіля у сумі 129 074,02 грн. з ПДВ.

Відтак просив стягнути з відповідача різницю між отриманою страховою виплатою та реальними витратами, що складає 102 074,02 грн.= (129 074,02-27 000).

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування» страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Стаття 979 ЦК України встановлює, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування. Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (п. 6 ч. 4ст. 6 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду 4 липня 2018 року по справі № 755/18006/15-ц було зроблено висновок, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. За умов, передбачених уст. 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Відповідно до п. 22.1Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 4 липня 2018 року по справі № 755/18006/15-ц прийшла до висновку, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, визначеній у ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Дійсно, відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Втім, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, якщо згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вбачає, що позивач отримав страхове відшкодування у розмірі 27 000 грн..

При цьому, згідно відповіді страхової компанії від 18.02.2021 року на запит адв. ОСОБА_3 (а.с.70), ПрАТ «СК «Вусо» та ОСОБА_1 досягли згоди щодо розміру страхового відшкодування, про що потерпілим було підписано заяву про узгодження розміру страхового відшкодування (а.с.75). Також зазначено, що враховуючи приписи п.36.2 ст. 36 Закону та з урахуванням того, між страховою компанією та ОСОБА_1 26.06.2020 року було досягнуто згоди щодо розміру та способу здійснення страхового відшкодування оцінка та/або експертний висновок щодо матеріальної шкоди завданої власнику транспортного засобу марки TOYOTA Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_3 , не здійснювались.

Згідно висновку експерта від 24.11.2021 року №СЕ-19/116-21/18301-АВ, складеного на виконання ухвали суду від 11.11.2021 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля TOYOTA Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_3 , з урахування значення коефіцієнта фізичного зносу станом на дату ДТП (18.06.2020р.) складає 75 887,47 грн.; вартість матеріального збитку завданого власникові автомобіля TOYOTA Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_3 , станом на дату ДТП (18.06.2020р.) становить 75 887, 47 грн..

Отже, розмір завданих збитків позивача як власникові автомобіля TOYOTA Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_3 , унаслідок ДТП 18.06.2020 року є меншим за розмір ліміту страховування, передбаченого згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 108733248, страхувальником відповідно до якого є відповідач - ОСОБА_2 (100 000 грн.). Окрім того, за розглядом справи судом встановлено, що позивач погодився із розміром виплаченого страхового відшкодування.

За викладеного, суд погоджується з доводами представника відповідача з приводу того, що у відповідача не виникло обов`язку щодо відшкодування позивачу відповідних збитків, а покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, буде суперечити меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Ураховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими, тому в задоволенні позову відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11-16, 22, 1166, 1172, 1187-1188, 1192, ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.1, 2, 3, 10-13, 19, 42, 43, 48, 49, 59, 76-81, 89, 95, 223, 229, 241, ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 274-279, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: ПАТ «СК «ВУСО» про відшкодування шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення суду складено 27.01.2022 року.

Суддя: Домусчі Л.В.