ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/106/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/2741/20 Категорія: Демчик Р. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Сіренка Ю.В., Новікова О.М.

за участю секретаря Попової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 вересня 2021 року, ухвалене в складі судді Демчика Р.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 квітня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 11 липня 2017 року у розмірі 50 000 доларів США основного боргу, 7931,50 доларів США відсотки за користування кредитними коштами, 3961,64 доларів США сума трьох відсотків річних за порушення виконання зобов`язання за ст. 625 ЦК України, а всього стягнуто 61893,14 доларів США. Також було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3660 гривень (т.1. а.с. 165-169).

8 квітня 2021 року представник позивача адвокат Ковальов В.М. звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про прийняття додаткового рішення про розподіл витрат на правничу допомогу в сумі 57000 гривень ( т. 1 а.с. 171-178).

Заява обґрунтована тим, що в судовому засіданні 06 квітня 2021 року ним було зроблено на дебатах відповідну заяву, як того вимагає ч.8 ст. 141 ЦПК України, про тещо позивачем будуть надані докази на підтвердження витрат на правничу допомогу. 13 квітня 2020 року між позивачем ОСОБА_2 (замовник) та АО «Агенція правового захисту» в особі старшого партнера, адвоката Ковальова В.М. (виконавець), було укладено Договір про надання правової допомоги. Метою укладення договору є надання правової допомоги (адвокатських послуг) замовнику та представництво його інтересів у спірних правовідносинах що випливають з позики.

Згідно п.4.1 Договору за надання правової допомоги з урахуванням Додаткової угоди від 23 грудня 2020 року Замовник (позивач) сплачує Виконавцю (адвокатському об`єднанню) грошові кошти у наступному розмірі:

- здійснення правового аналізу документів у спірних правовідносинах та надання консультаційних послуг 1000 гривень;

- складання проекту позовної заяви до суду 5000 гривень;

- складання проекту відзиву, заперечень та інших процесуальних документів у суді першої інстанції 3000 гривень;

- здійснення представництва інтересів у суді 2000 гривень за кожне судове засідання;

- складання відзиву, заперечень у суді апеляційної та касаційної інстанцій, апеляційної скарги, касаційної скарги, заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, заяви про перегляд заочного рішення 2000 гривень за кожен процесуальний документ;

- надання правової допомоги поза межами судового засідання (збирання доказів, ознайомлення з матеріалами судової справи тощо) 2000 гривень за 1 годину надання послуг;

- у випадку прийняття позитивного для замовника рішення Придніпровським районним судом м. Черкаси про задоволення/часткове задоволення позову про стягнення заборгованості за договором позики гонорар виконавця становить тверду грошову суму у розмірі 40000 гривень.

На підставі рахунку від 13 квітня 2020 року ОСОБА_2 сплатила на користь АО «Агенція правового захисту» 6000 гривень (1000 гривень за здійснення правового аналізу документів, 5000 гривень за підготовку позовної заяви до суду).

Представник позивача вказує, що представництво інтересів позивача у даній справі з моменту укладення договору здійснювалося ним, як членом адвокатського об`єднання «Агенція правового захисту» та були надані позивачу наступні послуги:

-здійснено правовий аналіз документів у спірних правовідносинах (в т.ч. проаналізовано судову практику з аналогічної категорії справ);

-підготовлено і подано до суду позовну заяву про стягнення заборгованості за договором позики;

-виїзд до Придніпровського районного суду м. Черкаси та Ірпінського міського суду Київської області для прийняття участі у підготовчих та судових засіданнях, на яких представники Якуненко О.І. приймали участь (в т.ч. і в режимі відеоконференції), або які не відбулись не з вини позивача.

В межах розгляду справи, підготовлено та подано суду: заяву про збільшення позовних вимог;заперечення на клопотання про призначення експертизи та зупинення провадження у справі; додаткові пояснення у справі з доданням судової практики у аналогічній справі за участі майже тих самих сторін та їх представників.

Даний факт підтверджено звітом від 07 квітня 2021 року про виконання договору щодо надання правової допомоги з детальним описом послуг, а також Актом від 07 квітня 2021 року прийому-передачі наданих послуг. Згідно умов Договору, Додаткової угоди та Акту прийому-передачі наданих послуг вартість правничої допомоги у цій справі з урахуванням гонорару за позитивне рішення суду становить 63000 гривень.

Оскільки 13 квітня 2020 року було частково сплачено 6000 гривень залишок вартості правничої допомоги становить 57000 гривень, які представник позивача просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 .

Додатковим рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 вересня 2021 року заяву задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 34770 гривень.

Ухвалюючи вказане додаткове рішення суд першої інстанції виходив з того, що адвокатом позивача надано детальний опис виконаних робіт та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; такі витрати на оплату послуг адвоката співмірні із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), ціною позову та значенням справи для сторони. При цьому, стороною відповідача не надано суду доказів на підтвердження не співмірності витрат на правничу допомогу та не заявлене клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Разом з тим, суд враховуючи, що позовні вимоги позивача було задоволено частково, прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати за надання правової допомоги пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 61%.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права просив додаткове рішення скасувати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що оскаржуване рішення прийнято за його відсутності, що не дозволило висловити свої заперечення. До набуття рішенням суду законної сили про стягнення заборгованості за договором позики позивачем не подавались документи на підтвердження обчислення їх в значно більшому розмірі. В заяві позивача про ухвалення додаткового рішення розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу зріс майже у 16 разів від задоволених судом. Відповідачу по сьогоднішній день не відомо чи всі види правничої допомоги пред`явлені до сплати адвокатом Ковальовим В.М. були пов`язані саме з даною справою. Вказує, що заявлені вимоги щодо стягнення судових витрат, які значно більші ніж задоволені судом на момент ухвалення основного рішення фактично свідчить про штучне збільшення обсягу робіт адвоката за рахунок подачі спеціально генерованих для цього документів.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує, що представник відповідача, з метою неотримання процесуальних документів та не з`являтись на виклики суду, зазначає невірні реквізити відповідача (адресу та номер мобільного телефону).

Суд правомірно задовольнив частково вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу пропорційно сумі задоволених позовних вимог, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення без змін. Вказує, що в позовній заяві зазначено про те, що позивач просив стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 гривень, які були сплачені за правову допомогу надану лише на момент подачі позову. Однак правова допомога складалась не лише з підготовки позову та всі ці дії вчинені не безкоштовно, а в межах вартості послуг, які наведені в позовній заяві як орієнтовний розрахунок суми судових витрат та додано навіть договір про надання правової допомоги з вказаними тарифами. Оскільки було сплачено частково лише 6000 гривень залишок вартості правничої допомоги з врахуванням гонорару становить 57000 гривень. Тобто вже оплачені витрати, які частково присуджені рішенням суду, враховані та розмір гонорару зменшений. Дані витрати позивача є обґрунтованими, пов`язаними саме з даною справою, а також співмірними зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання послуг, їх обсягом, а також ціною позову. Вартість правової допомоги становить лише 3.6% від розміру задоволених позовних вимог. При цьому позивач надіслав відповідачу копію заяви та додатки . Однак відповідач жодних заперечень в суд не подав.

Не надає він доказів або своїх розрахунків щодо не співмірності, нерозумності, нереальності понесених - позивачем витрат і до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга також не містить обґрунтування щодо зазначених обставин.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції, суд, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень ч.1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать серед іншого витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1-3 ч.2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі частково задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Передбачена частиною 8 статті 141 ЦПК України заява була зроблена представником позивача в судовому засіданні до закінчення судових дебатів.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу понесених ОСОБА_2 заявником надано договір про надання правової допомоги від 13 квітня 2020 року, укладений між Адвокатським об`єднанням «Агенція правового захисту» в особі старшого партнера Ковальова В.М. та Якуненко О.І.; рахунок від 13 квітня 2020 року за вказаним договором про надання правової допомоги, відповідно до якого ОСОБА_2 сплачено 1000 гривень за здійснення правового аналізу документів у спірних правовідносинах та 5000 гривень за складання проекту позовної заяви (т. 1 а.с. 14-16).

Подаючи заяву про розподіл витрат на правничу допомогу (ухвалення додаткового рішення) представником позивача адвокатом Ковальовим Віктором Михайловичем до заяви додано додаткову угоду від 23 грудня 2020 року до договору про надання правової допомоги від 13 квітня 2021 року, в якій вказано, що у випадку прийняття позитивного для замовника рішення Придніпровським районним судом м. Черкаси про задоволення/часткове задоволення позову про стягнення заборгованості за договором позики гонорар виконавця становить тверду грошову суму у розмірі 40000 гривень; детальний опис правничої допомоги, відповідно до якого адвокатом здійснено правовий аналіз документів у спірних правовідносинах, підготовлено і подано до суду позовну заяву, прийняття участі у судових засіданнях, або які не відбулись з вини позивача, подано заяву про збільшення позовних вимог, заперечення на клопотання про призначення експертизи та зупинення провадження у справі, додаткові пояснення у справі; акт прийому передачі наданих послуг на загальну суму 63000 гривень, в якому зазначено, що сума в розмірі 6000 гривень було перераховано на користь виконавця 13 квітня 2020 року та квитанція надана з позовною заявою. Згідно із домовленістю сторін оплата залишку суми в розмірі 57000 гривень після надання відповідних послуг, але не раніше ніж через 60 днів після набрання судовим рішенням законної сили (якщо інше не буде домовлено сторонами).

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є серед іншого рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом та змагальність сторін. (ст..2 ЦПК України)

Суд не може брати участі в змагальності, оскільки в цьому випадку він став би на сторону одного із учасників, внаслідок чого було б порушено їх рівність, суд є незалежним арбітром у спорі між сторонами процесу.

Конструкція частин 5, 6 статті 137 ЦПК України вказує саме на дотримання зазначених принципів цивільного судочинства та дозволяє стверджувати, що суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу які підлягають розподілу між сторонами виключно за клопотанням іншої сторони і якщо сторона довела неспівмірність таких витрат.

Частиною 4 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач із клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до суду першої інстанції не звертався і навіть не намагався, перед судом першої інстанції, довести не співмірність таких витрат.

При цьому із журналу судового засідання від 6 квітня 2021 року вбачається, що в судовому засіданні був присутнім представник відповідача ОСОБА_3 , а тому чув про заяву представника позивача про подачу доказів судових витрат після ухвалення рішення суду, на зворотній сторінці аркуша (т.1 а.с.119) мається заява ОСОБА_1 де він сам зазначає місце свого проживання АДРЕСА_1 і саме на зазначену адресу представником позивача було направлено заяву про розподіл судових витрат на правничу допомогу з додатками, що підтверджується накладною Укрпошти (т.1 а.с.175).

Окрім цього отримання зазначених документів та обізнаність про розгляд вказаної заяви свідчить клопотання ОСОБА_1 про відкладення судового засідання щодо ухвалення додаткового рішення (т.1 а.с.189). Про вільний доступ до справи ОСОБА_1 та його представника свідчить також той факт, що справа з 18 травня 2021 року по 28 серпня 2021 року перебувала в Черкаському апеляційному суді де представник ОСОБА_1 брав участь в судових засіданнях, відсутність в матеріалах справи, з часу подачі заяви про ухвалення додаткового рішення до 10 грудня 2021 року, жодної заяви ОСОБА_1 або його представника, про ознайомлення з матеріалами справи.

Вказані докази та обставини справи свідчать про те, що відповідач ОСОБА_1 без будь-яких причин не вчинив таку обов`язкову процесуальну дію як подачу клопотання до суду першої інстанції про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та не доводив неспівмірність витрат позивача на оплату правничої допомоги, а відтак має нести негативні наслідки щодо стягнення таких витрат.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення поданої апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку та за умов визначених цивільним процесуальним кодексом.

Повний текст постанови виготовлений 10 лютого 2022 року.

Судді