Справа № 174/811/21
п/с № 2/174/15/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Шарапової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк»), звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

В обґрунтування позову АТ КБ «ПриватБанк» зазначив, що 17.09.2010 року між банком та ОСОБА_2 , було укладено договір № б/н, згідно якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахуноку подальшому кредитний ліміт збільшився до 3000,00 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 , помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть. За життя ОСОБА_2 , свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, станом на день смерті у нього виникла заборгованість у розмірі 5978,57 грн. Згідно повідомлення державної нотаріальної контори, спадкоємці померлого ОСОБА_2 , із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена лише на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». Проте, відповідно до відміток про реєстрацію у паспорту ОСОБА_1 , проживала за однією адресою із спадкодавцем, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Тому до спадкоємця ОСОБА_1 банком було направлено лист-претензію, у якому було заявлено про його вимоги, проте, цей лист відповідачем був залишений поза увагою, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитом в розмірі 5978,57 грн. та понесені судові витрати в розмірі 2270,00 грн.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 01.12.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 12.01.2022 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав до суду клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги позивача підтримує і просить задовольнити їх в повному обсязі. Справу просив розглянути без участі представника позивача і зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд не вбачає підстав для проведення заочного розгляду справи, крім того виходячи зі змісту ст. 280 ЦПК України це є правом а не обв`язком суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.09.2010 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний Договір б/н, шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приват Банку, так і підпис клієнта, а також зазначена письмово дата складення цієї Анкети-заяви, а саме: «17.09.2010» (а.с. 98).

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умови та правила надання банківських послуг (а.с. 99-125).

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 22.07.2019 р. (а.с. 130).

За життя ОСОБА_2 свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на день смерті у нього виникла заборгованість у розмірі 5978,57 грн. ( а.с. 83-96).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За такою ж адресою зареєстрована і відповідач ОСОБА_1 (а.с. 127-129).

З метою з`ясування наявності відкритої спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 щодо визначення кола спадкоємців, які прийняли спадщину чи відмовились від її прийняття та включення кредиторських вимог банку до спадкової маси, банком 20.07.2020 року на адресу державної нотаріальної контри було направлено претензію кредитора у порядку ст. 1281 ЦК України, що підтверджується копією листа за вих. № SAMDN6679 від вказаної дати. Заява отримана нотаріальною конторою 17.09.2020 року.

Згідно копії спадкової справи, яка надійшла за запитом суду з Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори, спадкоємці померлого ОСОБА_2 , після його смерті із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АА «Ідея Банк».

07.05.2021 року позивачем було направлено лист-претензію на ОСОБА_1 , як спадкоємця позичальника ОСОБА_2 . Дана обставина стверджується листом - претензією за вих. № SAMDN6679 від 07.05.2021 року та реєстром згрупованих відправлень-рекомендованих листів (а.с. 134, 137).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частиною першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Таким чином, зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Отже, у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Відповідно до роз`яснень, які надані в абз. 2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилався на те, що відповідач відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті позичальника, оскільки ОСОБА_1 проживала за однією адресою із спадкодавцем. Однак суду не надано доказів ступеня споріднення ОСОБА_1 зі спадкодавцем або перебування на його утриманні протягом визначеного законом строку, тобто того, що відповідач входить в коло спадкоємців за законом (ст. 1261-1266 ЦК України), або є спадкоємцем за заповітом (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Матеріали, зокрема копії паспортів ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_1 їх кровного споріднення не підтверджують, інших належних, достатніх та допустимих доказів цього суду не надано.

Ознайомившись із копіями спадкової справи судом встановлено, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 після його смерті із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії банку. В наданих суду матеріалах заяви про прийняття спадщини відсутні, відомостей щодо належного спадкодавцю майна немає.

Не заслуговують на увагу інші аргументи позивача про належність відповідача у справі, адже за змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцем має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Будь-яких доказів отримання у спадщину майна відповідачем після померлого ОСОБА_2 в матеріалах справи немає.

Таким чином, АТ КБ «Приват Банк», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідач є спадкоємцем померлого, вона прийняла після нього спадщину та обґрунтовано зазначити вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину.

Оскільки, позивачем у справі не доведено, що відповідач є спадкоємцем, та що вона прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , суд доходить висновку, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором є недоведеними.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України слід віднести за його рахунок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 77, 81, 178, 258, 265, 279 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1218, 1221, 1268, 1281,1282 ЦК України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

Витрати по сплаті судового збору покласти на Акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя .А. Ілюшик