Справа № 598/877/21
провадження № 2/598/48/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2022 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Щербатої Г.Р.

секретаря Шевчук Н.П.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Збаражі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що протягом спільного сімейного життя між ними часто виникали сварки, суперечки, скандали по причині систематичного зловживання відповідачем алкогольних напоїв, різних поглядів на життя та систематичне втручання свекрухи у їх взаємовідносини. З травня 2021 року сторони проживають окремо, припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть, а тому шлюб є формальним, що суперечить їх інтересам. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 2000 грн., щомісячно, до досягнення дітьми повноліття та стягнути судові витрати по справі.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 13.10.2021 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі.

Позивач ОСОБА_1 в судові засідання по розгляду даної справи, що були призначені на 11 листопада 2021 року, 10 грудня 2021 року та 11 лютого 2022 року, не з`явилася, хоча про день час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне залишити вказану позовну заяву без розгляду відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України виходячи із наступного.

Так, з моменту відкриття провадження у справі минуло чотири місяці, судові засідання неодноразово відкладалися по причині неявки позивача, яка про день час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, не повідомила суд про причини неявки та не подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Суд вважає, що системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи, однак позивач не скористався таким своїм правом та не подав вказаної заяви до суду.

Таким чином, враховуючи все вищевказане, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей необхідно залишити без розгляду, оскільки позивач повторно не з`явилася в підготовче судове засідання, не повідомила суд про причини неявки та не подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Дана позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц, від 21 вересня 2020 року у справі №658/1141/18.

На підставі наведеного та керуючись п.3 ч.1 ст.257, ст.ст.223, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляд, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Дана ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Якщо ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дана ухвала складена і підписана 11 лютого 2022 року.

Суддя Галина ЩЕРБАТА