З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"31" січня 2022 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Заярного А.М.,
за участі секретаря судових засідань Мухи Р.П.,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Ірпінського нотаріального округу Кондратюк Віктор Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не відповідає виконанню,
Стислий виклад позиції позивача.
Позивач вважає даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки сума заявлених відповідачем вимог є спірною та не визнається позивачем.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити.
Відзив від відповідача до суду не надходив.
Процесуальні дії, заяви та клопотання.
13.11.2020 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі. Справа призначена до підготовчого засідання на 13.01.2021. Витребувано у приватного нотаріуса документи, які були надані відповідачем, на підставі яких вчинено виконавчий напис № 1073 від 12.07.2019.
13.01.2021, 05.03.2021, 08.04.2021, 07.09.2021 розгляд справи відкладено з об`єктивних причин.
12.10.2021 ухвалою суду витребувано у АТ «Банк» Форвард» належним чином завірені копії документів, з якими банк звертався до приватного нотаріуса. Підготовче засідання було відкладено на 25.11.2021.
25.11.2021 ухвалою суду до відповідача АТ «Банк Форвард» застосовано заходи процесуального примусу у зв`язку з не виконанням процесуальних обов`язків. Підготовче провадження закрито справа призначена до судового розгляду на 31.01.2022.
24.01.2022 від представника відповідача надійшли витребувані судом документи та заява про скасування ухвали Жмеринського міськрайонного суду від 25.12.2021.
31.01.2022 ухвалою суду скасовано ухвалу від 25.11.2021.
31.01.2022 представник відповідача та представник третьої особи належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Клопотання про відкладення розгляду справи, письмові пояснення по суті позовних вимоги не надали.
Відповідності до пункту 1 частини 3 ст. 223 ЦПК України, за погодження з сторонами судовий розгляд справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів у відсутність представників відповідача та третьої особи.
Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд не вбачає.
Відповідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, за умов існування усіх підставі, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
29.07.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59664862 про примусове виконання виконавчого напису № 1073, виданого 11.07.2019 приватним нотаріусом ІМНО Кондратюком В.С. (а.с.8).
Як вбачається з відповіді на адвокатський запит, наданої Міністерством юстиції України свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу м. Києва Кондратюка В.С. припинена з 18.08.2020. Документи нотаріального діловодства на зберігання до Архіву не передані у зв`язку з оскарженням ним наказу про анулювання свідоцтва (а.с.70-72; 92-94).
Нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані наступні копії документів: копія довіреності; заява про вчинення виконавчого напису; копія інформаційного блоку оферти, відповідно до якого позивачу було надано кредит в розмірі 18 994,93 грн. та копія довідки про умови кредитування (а.с.110-115).
Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, ніким не оспорені, одержані в порядку встановленому законом.
Мотив суду. Норми права, які застосував суд.
Статями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3.5 глави 16 цього ж Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року.
Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Постановою Верховного Суду від 14 серпня 2019 року по справі № 569/8884/17 визначено, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Крім того, у оспорюваному виконавчому написі, вказано, що підставою його здійснення є, зокрема, постанова КМУ №1172 від 29 червня 1999 року, в яку постановою КМУ №662 від 26 листопада 2014 року були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
Як вбачається з копії документів, витребуваних судом, на підставі яких був вчинений виконавчий напис, приватному нотаріусу представником відповідача були надані наступні документи: копія довіреності; заява про вчинення виконавчого напису; копія інформаційного блоку оферти, відповідно до якого позивачу було надано кредит в розмірі 18 994,93 грн. та копія довідки про умови кредитування (а.с.111-115). Доказів надіслання даної вимоги на адресу ОСОБА_1 ані нотаріусу, ані суду, не надано.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно з частинами 5 та 6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, які беруть участь у справі. Доказуванню не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, виконавчий напис було здійснено з порушенням строків визначених положеннями ст. 88 Закону України «Про нотаріат», зважаючи, що відповідачем не надані жодні заперечення по суті позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду даної справи, а відтак підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з урахуванням задоволення позовних з відповідача на користь позивача підлягає стягненню також сума судового збору в розмірі 840,80 грн. (а.с.4) та документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. (а.с.96-97). При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд звернув увагу на таке. У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3-13, 19, 76-81, 89, 259, 263-265, 274 ЦПК України, Суд
Стягнути з Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору, в розмірі 840, 80 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» (місцезнаходження: 01032 м. Київ, вул.. Саксаганського, 105, ), приватний нотаріус Ірпінського нотаріального округу Кондратюк Віктор Станіславович (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ).

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ

Дата складання повного судового рішення 10.02.2022