Справа № 408/18/22-ц
Провадження № 2-о/408/88/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: Булгакової Г.В.

при секретарі: Ришковій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Сисенко Олександр Анатолійович, заінтересована особа Біловодський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Старобільському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту родинних відносин та факту смерті особи, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цією заявою, в якій вказала, що її мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Свердловськ Луганської області, громадянка України, яка на час смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Свердловськ (Довжанськ), Луганської області, Україна, причина смерті хронічна недостатність кровообігу, дифузний кардіосклероз.

Заявник також просить встановити факт родинних відносин, а саме що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є донькою померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , так як зазначає що оригінал документу який підтверджує родині зв`язки з померлою втрачений.

Надані заявником документи про факт родиних відносин та про факт смерті ОСОБА_3 не створюють правових наслідків, оскільки видані органами, що діють на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим заявник просить встановити факт родиних відносин та факт смерті її матері у певний час, що необхідно для отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка.

Представник заявника та заявник в судовому засіданні присутніми не були, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В наданих до суду заявах просили розглянути справу за їх відсутності.

Заінтересована особа в судовому засіданні присутньою не була, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суду також надіслала письмову заяву, в якій просила розглянути справу на розсуд суду згідно вимог чинного законодавства за відсутності представника заінтересованої особи. Заперечень проти позову не має.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити з огляду на наступне.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно роз`яснень п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п. 1 та п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та факти смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з абз. 2 ч.1ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Так, судом встановлено, що заявник є, родичем, а саме донькою померлої ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 09 вересня 1954 року міським Свердловським районним бюро РАГС Ворошиловградської області, актовий запис № 1019 та документами про укладення та розірвання шлюбів заявника щодо підтвердження її дошлюбного прізвища.

Згідно доданих до заяви документів, встановлено, що заявник 28 грудня 1974 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , актовий запис № 754 від 28.12.1974 зроблений відділом Свердловського міського управління юстиції в Луганській області, та змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 , що підтверджується копією довідки про укладення шлюбу № 1369 від 05.10.2019, яка видана відділом РАЦС Свердловського міського управління юстиції.

В подальшому цей шлюб був розірваний, про що є відмітка у вище зазначеній довідці.

Згідно копії довідки про укладення шлюбу № А-00240 від 30.07.201 виданої Кежемским територіальним відділом агентства запису актів цивільного стану Красноярського краю заявник зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , про що зроблений актовий запис № 27 від 06.11.1979 складений Таєжинською сільською радою Кежемського району Красноярського краю. Після укладення шлюбу заявник змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_8 . Цей шлюб 01.09.1982 був розірваний про що є відмітка у вище зазначеній довідці та підтверджується також свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 від 08.12.1986.

02.12.1986 заявник знову уклала шлюб з ОСОБА_9 , про що складений актовий запис № 732 від 02.12.1986 , відділом ДРАЦС Свердловського міського управління юстиції Луганської області, що підтверджується копією довідки про укладення шлюбу № 664 від 22.06.2019, яка видана відділом РАЦС Свердловського міського управління юстиції. Після укладення шлюбу заявник змінила прізвище ОСОБА_8 на ОСОБА_10 . 29.09.1995 шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 від 26.10.1998. Після розірвання шлюбу заявник залишила прізвище ОСОБА_10 .

Отже, з огляду на досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що факт родинного зв`язку між померлою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знайшов своє підтвердження, та остання дійсно є її рідною донькою.

На підтвердження факту смерті матері заявник надала копію лікарського свідоцтва про смерть № 87 від 15 липня 2020 року та копію довідки про причину смерті № 87 від 15 липня2020 року, згідно яких ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на час смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Свердловськ (Довжанськ), Луганської області, Україна, причина смерті хронічна недостатність кровообігу, дифузний кардіосклероз.

З копії свідоцтва про поховання № 479 від 15 листопада 2020 року, виданого КП «Комбінат комунальних підприємств» слідує, що 15 листопада 2020 року на цвинтарі в м. Свердловськ (Довжанськ) Луганської області вказаним комунальним підприємством здійснено поховання померлої ОСОБА_12 .

З копії накладної від 14 липня 2020 року б/н, виданої ритуальним агентством «Фенікс Плюс», вбачається, що 14 липня 2020 року було замовлено, сплачено та надано транспортні і ритуальні послуги з придбанням ритуальних предметів для поховання померлої ОСОБА_11 .

Згідно фотокарток, зроблених з місця поховання, встановлено що ОСОБА_12 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копією паспорту померлої ОСОБА_11 , серії НОМЕР_4 , виданого 28 жовтня 1998 року Свердловським МВ УМВС України в Луганській області, підтверджується, що остання на час смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Біловодським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Старобільському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) листом за №265 від 13.04.2021 відмовлено в проведенні реєстрації факту смерті з видачею свідоцтва про смерть у зв`язку з тим, що для підтвердження факту смерті пред`явлено документ, форма якого не відповідає встановленій формі документів відповідно до чинного законодавства України та не є підставою для проведення державної реєстрації смерті.

Оцінюючи надані суду документи в сукупності, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав.

Відповідно до ст.ст.3,8,9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючихde factoорганів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо.

На підставі вищевикладеного, суд вважає факт родинних відносин та факт смерті особивстановленим.

Таким чином, керуючись ст.ст.13,76-81,89,263-265,293,294,315-317,430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 про встановлення факту родинних відносин та факту смерті особи- задовольнити.

Встановити факт родиних відносин, а саме що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Свердловськ Луганської області, громадянка України, яка на час смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Свердловськ (Довжанськ), Луганської області, Україна, причина смерті хронічна недостатність кровообігу, дифузний кардіосклероз.

Рішення, в частині встановлення факту смерті особи, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення суду в цій частині не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду безпосередньо.

Суддя: Г.В. Булгакова