233 № 233/6001/21
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
08 лютого 2022 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартишева Т. О.
за участю секретаря судового засідання Кюсєвої Т.О.,
позивача -
представника позивача -
представника відповідача -
третьої особи -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредіплюс», треті особи: приватний виконавець Виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -
Вважає, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням вимог законодавства та не підлягає виконанню.
Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 , прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 , не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав заявлені позовні вимоги та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.42).
Представник відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, відзив на позовну заяву не надав.
Третя особа приватний виконавець Виконавчого округу Донецької області Олійник О.І. в судове засідання не з?явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Третя особа - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київського області Головкіна Я.В. в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про час і місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, письмових пояснень не подала.
За таких обставин зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
З`ясувавши позицію позивача, представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
-прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4870 грн. 10 коп.;
-прострочена заборгованість за комісією становить 900 грн. 00 коп.;
-прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом
становить 6104 грн. 30 коп.;
-строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0 грн.00 коп.;
-строкова заборгованість за комісією становить 0 грн. 00 коп.;
-строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0 грн. 00 коп.;
-строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0 грн. 00 коп.;
09 червня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Олійником О.І. по виконавчому провадженню №65500213 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 20-21) та 01 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Олійником О.І. винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с. 18-19).
Вказані виконавчі дії підтверджуються інформацією про виконавче провадження від 17 грудня 2021 року (а.с.24-26).
Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
У відсутність відомостей про період утворення заборгованості за кредитним договором у такому документі, нотаріус не мав можливості перевірити дотримання відповідачем строків звернення за виконавчим написом.
Ухвала Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2021 року про витребування доказів у Київського обласного державного нотаріального архіву не виконана; відповідач своїм процесуальним правом надати докази не скористався, зважаючи на що справа розглядається судом на підставі наявних доказів.
Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012№ 296/5 (далі - Порядок).
Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Так, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.
Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.
Проте, ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» суду не надано документів, які свідчать про безспірність заборгованості позивача та наявність у нього права вимоги.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом України у Постанові від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15, яка в силу Закону є обов`язковою до застосування цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини.
З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс», треті особи: приватний виконавець Виконавчого округу Донецької області Олійник О.І., приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн. (а.с. 5).
Керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, -
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 08 лютого 2022 року.

Суддя :