Провадження № 2/641/163/2022 Справа № 641/8924/19
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого у справі судді - Боговського Д.Є.,
за участю секретаря судового засідання - Д`яченко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Соціете Кооператіве Агріколь Лімагран до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнеймс Датацентр» про припинення порушення прав інтелектуальної власності та зобов`язання вчинити певні дії, -
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Соціете Кооператіве Агріколь Лімагран є юридичною особою за законодавством Франції та їй належить на праві власності торговельна марка « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрована 23.04.2003 за міжнародною реєстрацією № НОМЕР_2, яка діє в України з 23.10.2003. Торговельна марка «ІНФОРМАЦІЯ_2» зареєстрована для наступних товарів та послуг, а саме Клас МКТП 01: хімічні речовини, що застосовуються в сільському господарстві, садівництві та лісовому господарстві; добрива; препарати, що регулюють ріст рослин, продукти, що зберігають насіння, продукти для насіння покриття; Клас МКТП 30: Борошно для їжі та заготовки з борошна і, можливо, харчових добавок; зернові препарати- борошняні суміші; суміш із зернової сировини у вигляді порошку для харчових продуктів, концентратів та покращувачів, виготовлених із зернової сировини у вигляді порошку для харчових продуктів та харчових добавок, страви з борошна; кукурудзяна мука; тонка мука; борошномельні продукти; хліб, хлібні вироби, бріоші, печиво та печиво, сухарі, віденські хлібобулочні вироби, торти, тістечка та кондитерські вироби; дріжджі, розпушувачі; Клас МКТП 31: продукція сільського господарства, садівництва та лісового господарства (ні приготована, ні трансформована) та зернові (насіння), особливо овочеві, бобові, зернові та, зокрема, кукурудза та дрібне зерно, соняшник, соя, рапс, горох, корми та насіння трави; природні рослини і квіти, саджанці, зерна (злаки); корм для тварин; висівки; Клас МКТП 44: послуги сільського господарства, садівництва та лісового господарства, зокрема обробка насіння, агрономічне обслуговування, консультації з ведення сільського господарства, консультації, пов`язані з обробкою ґрунтів; рослинництво; винищення паразитів та паразитів у сільському господарстві, садівництві та лісовому господарстві, знищення бур`янів.
Зазначена обставина підтверджується роздруківкою з офіційного реєстру Всесвітньої організації інтелектуальної власності щодо дії в Україні міжнародної реєстрації № НОМЕР_2, розміщеного за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5, а також підтверджено довідкою ДП «Український інститут інтелектуальної власності» про дію в Україні міжнародної реєстрації № НОМЕР_2 на знак для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Позивач виявив, що з 06.02.2018 в Україні, в мережі Інтернет, здійснюється неправомірне використання належної йому Торгівельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_3» в доменному імені « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Власником (реєстрантом) вказаного доменного імені та сайту є ОСОБА_2 .
Реєстратором вказаного доменного імені є Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрнеймс Датацентр».
Також, інформація про реєстратора Доменного імені підтверджується даними, опублікованими на офіційному відкритому ресурсі «УУНОІБ» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6.
Посилаючись на вказані обставини, позивач вважає, що його права інтелектуальної власності, за вказаними вище торгівельними марками підлягають поновленню в судовому порядку, а тому просять задовольнити позов.
29.10.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Боговському Д.Є.
Ухвалою суду від 05.11.2019 позовну заяву було залишено без руху, а позивачам було надано строк для усунення недоліків.
22.11.2019 до суду позивачами було подано заяву про усунення недоліків.
Ухвалою суду від 29.11.2019 відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.
19.12.2019 представником позивача Білошук О.Т. до суду подано заяву про забезпечення позову.
Ухвалою суду від 23.12.2019 заяву позивача Соціете Кооператіве Агріколь Лімагран про забезпечення позову у справі за позовом Соціете Кооператіве Агріколь Лімагран до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнеймс Датацентр» про припинення порушення прав інтелектуальної власності та зобов`язання вчинити певні дії було залишено без задоволення.
Ухвалою суду від 14.05.2020 визначено звернутися до компетентного органу Турецької Республіки із судовим дорученням про здійснення окремих процесуальних дій, провадження у справі зупинено.
Постановою Харківського апеляційного суду від 17.06.2020 апеляційну скаргу Соціете Кооператіве Агріколь Лімагран було задоволено частково та заборонено ТОВ «Укрнеймс Датацентр», (реєстратору спірного доменного імені) вносити зміни чи записи до бази даних стосовно доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зміни IP адреси сервера хостингу (хостинг-провайдера) до набрання законної сили судовим рішенням у справі.
07.05.2021 на адресу суду надійшло повідомлення Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про неможливість виконання судового доручення до надходження відповіді за судовим дорученням.
Ухвалою суду від 11.05.2021 провадження у справі поновлено.
Ухвалою суду від 15.07.2021 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до розгляду по суті.
До суду надійшла заява представника позивача Соціете Кооператіве Агріколь Лімагран Єрьоміна С.В. про розгляд справи за його відсутності із зазначенням щодо підтримання позовних вимог в повному обсязі та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав.
Відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнеймс Датацентр» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав.
За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Соціете Кооператіве Агріколь Лімагран є юридичною особою та її належить на праві власності торговельна марка « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрована 23.04.2003 за міжнародною реєстрацією № НОМЕР_2, яка діє в України з 23.10.2003.
Відповідно до офіційного реєстру Всесвітньої організації інтелектуальної власності щодо дії в Україні міжнародної реєстрації № НОМЕР_2, розміщена за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5.
Крім того, вказана обставина підтверджується довідкою ДП «Український інститут інтелектуальної власності» про дію в Україні міжнародної реєстрації № НОМЕР_2 на знак для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Відповідно до єкспертного висновку за результатами проведеної фіксації дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет від 12.12.2018 за № 291/2018-ЕВ-ЦК з 06 лютого 2018 року в Україні, в мережі Інтернет, здійснюється використання належної Соціете Кооператіве Агріколь Лімагран Торгівельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_3» в доменному імені «ІНФОРМАЦІЯ_1».
Власником (реєстрантом) вказаного доменного імені та сайту є ОСОБА_2 .
Реєстратором вказаного доменного імені є Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрнеймс Датацентр».
Також, інформація про реєстратора Доменного імені підтверджується даними, опублікованими на офіційному відкритому ресурсі «УУНОІБ» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6.
Згідно з висновком експерта № G-001-ТТМ/19 у сфері інтелектуальної власності від 31 січня 2020 року товари «насіння соняшника» та послуги щодо «пропонування для продажу насіння соняшника», «продаж насіння соняшника», що пропонуються за допомогою веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_1 в мережі Інтернет, який розміщений за доменним ім`ям <ІНФОРМАЦІЯ_1>, є таким самими із товарами: зернові (насіння) соняшника та в цілому спорідненими з товарами 30-го класу та із супутніми з ними послугам 44-го класу, для яких зареєстрована торговельна марка « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за міжнародною реєстрацією № НОМЕР_2. Позначення « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке застосоване у доменному імені < ІНФОРМАЦІЯ_1 > є схожим настільки, що його можна сплутати із торговельною маркою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за міжнародною реєстрацією № НОМЕР_2. Позначення « ІНФОРМАЦІЯ_2 »/« ІНФОРМАЦІЯ_2 »/« ІНФОРМАЦІЯ_2 » та « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які застосовані на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 який розміщений за доменним ім`ям <ІНФОРМАЦІЯ_1>, є схожими настільки, що їх можна сплутати із торговельною маркою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за міжнародною реєстрацією № НОМЕР_2. Застосування позначення « ІНФОРМАЦІЯ_2 »/« ІНФОРМАЦІЯ_2 »/« ІНФОРМАЦІЯ_2 » та « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які застосовані у доменному імені < ІНФОРМАЦІЯ_1 > та на веб-сайті за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 який розміщений за доменним ім`ям <ІНФОРМАЦІЯ_7>, може ввести споживачів в оману щодо особи, яка дійсно виробляє товар чи надає послуги, а також щодо існування комерційного зв`язку між власником доменного імені та продавцем товару за допомогою цього веб-сайту та власником торговельної марки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за міжнародною реєстрацією № НОМЕР_2.
Згідно статті 492 ЦК України торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів.
У відповідності до положень пункту 3 статті 1 ЗУ «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», торговельна марка - це позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб.
За приписами статті 494 ЦК України, набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом. Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом. Набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку, яка має міжнародну реєстрацію або визнана в установленому законом порядку добре відомою, не вимагає засвідчення свідоцтвом.
Відповідно до частини 1 статті 495 ЦК України, майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: право на використання торговельної марки; виключне право дозволяти використання торговельної марки; виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.
Пунктом 1 статті 5 ЗУ «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» встановлено, що правова охорона надається торговельній марці, яка не суперечить публічному порядку, загальновизнаним принципам моралі, вимогам Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом
Згідно пункту 4 статті 5 ЗУ «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням торговельної марки та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення торговельної марки та переліком товарів і послуг.
Статтею 16 ЗУ «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» зазначено, що свідоцтво надає його власнику право використовувати торговельну марку та інші права, визначені цим Законом. При цьому, Використанням торговельної марки визнається: нанесення її на будь-який товар, для якого торговельну марку зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням торговельної марки з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування її під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої торговельну марку зареєстровано; застосування її в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет.
Торговельна марка визнається використаною, якщо її застосовано у формі зареєстрованої торговельної марки, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованої торговельної марки лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності торговельної марки.
Статтею 418 ЦК України визначено, що Право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.
Приписами ст. 420 ЦК України визначено, що до об`єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать: літературні та художні твори; комп`ютерні програми; компіляції даних (бази даних); виконання; фонограми, відеограми, передачі (програми) організацій мовлення; наукові відкриття; винаходи, корисні моделі, промислові зразки; компонування напівпровідникових виробів; раціоналізаторські пропозиції; сорти рослин, породи тварин; комерційні (фірмові) найменування, торговельні марки (знаки для товарів і послуг), географічні зазначення; комерційні таємниці.
Відповідно до статті 424 ЦК України, майновими правами інтелектуальної власності є: 1) право на використання об`єкта права інтелектуальної власності; 2) виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню об`єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.
Частинами 2, 3 статті 426 ЦК України, визначено, що особа, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, може використовувати цей об`єкт на власний розсуд, з додержанням при цьому прав інших осіб. Використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.
Відповідно до частини 5 статті 16 ЗУ «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом:
1.позначення, тотожне із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг;
2.позначення, тотожне із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання це позначення і торговельну марку можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою;
3.позначення, схоже із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою;
4.позначення, схоже із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання ці позначення можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою.
Згідно статті 20 ЗУ «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України. Порушенням прав власника свідоцтва вважається також використання без його згоди в доменних іменах торговельних марок та позначень, вказаних у пункті 5 статті 16 цього Закону.
Положення статті 489 ЦК України встановлюють, що правова охорона надається комерційному найменуванню, якщо воно дає можливість вирізнити одну особу з-поміж інших та не вводить в оману споживачів щодо справжньої її діяльності. Право інтелектуальної власності на комерційне найменування є чинним з моменту першого використання цього найменування та охороняється без обов`язкового подання заявки на нього чи його реєстрації і незалежно від того, є чи не є комерційне найменування частиною торговельної марки. Відомості про комерційне найменування можуть вноситися до реєстрів, порядок ведення яких встановлюється законом. Особи можуть мати однакові комерційні найменування, якщо це не вводить в оману споживачів щодо товарів, які вони виробляють та (або) реалізовують, та послуг, які ними надаються.
Отже, виключно позивачеві Соціете Кооператіве Агріколь Лімагран належить право на використання торгівельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_2» для товарів і послуг, які вони надають, стосовно наведених у реєстрації товарів в рекламі, в мережі Інтернет - в тому числі в доменних іменах та на веб-сторінках.
Право інтелектуальної власності на комерційне найменування є чинним з моменту першого використання цього найменування та охороняється без обов`язкового подання заявки на нього чи його реєстрації і незалежно від того, є чи не є комерційне найменування частиною торговельної марки.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідачів витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій.
За змістом ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Верховний Суд у постанові від 16 квітня 2020 року (справа № 727/4597/19) зробив висновок, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».
Натомість, позивачем не надано доказів про витрати пов`язані із наданням правничою допомоги адвоката, а саме акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, а тому у суду відсутні підстави для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідачів витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги Соціете Кооператіве Агріколь Лімагран обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з урахуванням наявних у справі письмових доказів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Соціете Кооператіве Агріколь Лімагран задовольнити частково.
Зобов`язати фізичну особу ОСОБА_2 припинити порушення прав інтелектуальної власності Соціете Кооператіве Агріколь Лімагран на торговельну марку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » зареєстровану 23.04.2003 за міжнародною реєстрацією № НОМЕР_2, шляхом припинення її використання будь-якими способами, зокрема, шляхом використання знаку у мережі Інтернет, в тому числі у назві доменного імені « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та на Інтернет-сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Соціете Кооператіве Агріколь Лімагран судовий збір в розмірі 5763,00 грн.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач - Соціете Кооператіве Агріколь Лімагран , вул. Анрі Мондор Біополь Клермон-Лімань Ф-63360, СЕН-БОЗІР

Відповідач - ОСОБА_2 , р.н. не відомий, РНОКПП не відомий, АДРЕСА_1.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрнеймс Датацентр», , м. Харків, вул. Плеханівська, буд.126/1

Повне судове рішення складено 09 лютого 2022 року.

Суддя: Д. Є. Боговський