Справа № 715/646/21
Провадження № 2/715/11/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Цуренка В.А.

секретар судового засідання Затолошна Р.В.

за участю представника позивача Венерського О.С.

представника відповідача Батрина С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , Заставнівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_5 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 .. Даний шлюб рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 15 травня 2017 року було розірвано.

Під час шлюбу, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ОСОБА_5 народився син - ОСОБА_6 . Оскільки дитина народилася під час шлюбу, в свідоцтві про народження батьком дитини було записано відповідача. Однак, справжнім батьком дитини являється він.

Він підтримував близькі відносини із ОСОБА_5 , зокрема, і під час шлюбу останньої та відповідача. Знаючи про вагітність ОСОБА_5 та народження нею дитини, позивач був впевнений, що біологічним батьком дитини є відповідач. Однак, нещодавно, під час спільного святкування новорічних свят ОСОБА_5 зізналася позивачу про те, що саме він є біологічним батьком ОСОБА_6 .

Враховуючи дану обставину, він бажає визнання свого батьківства відносно ОСОБА_6 . Для підтвердження факту батьківства, було замовлено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу. Згідно висновком останньої молекулярно-генетичним аналізом ДНК було встановлено, що він може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_6 з ймовірністю 99,99 %, а тому батьківство практично доведене.

На даний час він виховує, піклується та матеріально забезпечує сина. Він разом із дитиною та його матір`ю, спільно проживають однією сім`єю.

Зважаючи на викладене, просить суд ухвалити рішення, яким ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_3 , батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внести зміни до актового запису №90 від 06 жовтня 2015 року про народження дитини ОСОБА_6 , вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Заставнівського районного управління юстиції у Чернівецькій області, а саме: змінити прізвище дитини з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_6 » та по-батькові із « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_6 »; виключити відомості про батька дитини - ОСОБА_4 ; вказати у відомостях про батьківство батьком дитини - ОСОБА_3

30 березня 2021 року ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області відкрито провадження по даній справі, призначено підготовче судове засідання.

07 травня 2021 року представник відповідача ОСОБА_4 - Батрин С.В. подав до суду заяву про відвід судді та секретаря судового засідання.

07 травня 2021 року ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Батрина С.В. про відвід судді Цуренка В.А. та секретаря судового засідання Майщук С.В. відмовлено.

11 травня 2021 року представник відповідача ОСОБА_4 - Батрин С.В. направив до суду відзив на позов, в якому вказав, що доказування у даній категорії справ не може вичерпуватися лише висновком експерта, а інших доказів окрім висновку експерта позивач до суду не направив. Більше того, висновок експерта, який був поданий разом із позовною заявою проведений з порушеннями норм чинного законодавства, тому не може братися судом до уваги. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

13 травня 2021 року представник позивача ОСОБА_3 - Венерський О.С. направив до суду клопотання про призначення судово-генетичної експертизи.

14 травня 2021 року представник відповідача ОСОБА_4 - Батрин С.В. направив до суду заяву про залишення позову без руху, оскільки наявні в матеріалах справи копії письмових доказів не засвідченні належним чином, не зазначений попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, та не в повному обсязі зазначені адреса проживання та дані ОСОБА_4 . Також направив до суду заяву про застосування строку позовної давності, в якій зазначив, що ОСОБА_3 підтримував близькі відносини з ОСОБА_5 у 2015 році, знав про її вагітність та міг дізнатися, що батьком дитини є саме він - ОСОБА_3

17 травня 2021 року представник позивача ОСОБА_3 - Венерський О.С. направив до суду відповідь на відзив, в якому вказав, що посилання відповідача у відзиві є необґрунтованими та безпідставними, просить суд позов задовольнити.

17 травня 2021 року представник позивача ОСОБА_3 - Венерський О.С. направив до суду заперечення на заяву про застосування наслідку спливу строку позовної давності, в якому вказав, що відповідачем та його представником не надано до суду жодних доказів на підтвердження пропуску позивачем строку позовної давності, заява про застосування строку позовної давності ґрунтується виключно на припущеннях, просить суд відмовити у задоволенні заяву про застосування строку позовної давності.

17 травня 2021 року представник позивача ОСОБА_3 - Венерський О.С. направив до суду заперечення на заяву про залишення позовної заяви без руху, в якому вказав, що всі подані позивачем копії документів, які призначені як для суду так і для інших учасників справи були належним чином засвідчені, відповідач не конкретизує, які саме документи не були засвідченні належним чином. Окрім цього зазначає, що позивачем були зазначені всі наявні йому відомості про відповідача, включно з серією та номером паспорта, місцем проживання. Просить суд відмовити у задоволенні клопотання про залишення позову без руху.

17 травня 2021 року позивач ОСОБА_3 направив до суду позовну заяву в новій редакції, в якій зазначив орієнтовний розрахунок судових витрат, які планує понести позивач під час розгляду даної справи.

18 травня 2021 року ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області продовжено на 30 (тридцять) днів строк проведення підготовчого провадження у даній справі.

19 травня 2021 року третя особа ОСОБА_5 направила до суду письмові пояснення, в яких вказала, що під час святкування новорічних свят вона повідомила ОСОБА_3 , що він є батьком її дитини. Після цього вони звернулися до експерта для проведення експертизи, щоб впевнитися в цьому. Просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

08 червня 2021 року ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області клопотання представника позивача ОСОБА_3 - адвоката Венерського О.С. задоволено. Призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу на предмет встановлення батьківства, на вирішення якої поставлено наступне питання: чи може громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 бути біологічним батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого є громадянка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ? Проведення експертизи доручено експертам Львівського НДЕКЦ МВС України, попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України, надано дозвіл експертам відповідно до вимог ч.4 ст. 108 ЦПК України на часткове знищення об`єктів дослідження. На час проведення судової експертизи зупинено провадження по даній справі.

20 липня 2021 року заступник директора Львівського НДЕКЦ направив до суду клопотання експерта про уточнення даних, які наявні в ухвалі Глибоцького районного суду Чернівецької області від 08 червня 2021 року.

21 липня 2021 року ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області поновлено провадження по даній справі.

27 липня 2021 року ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області внесено виправлення в ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 08 червня 2021 року по даній справі і вважати вірним в тексті ухвали суду ім`я третьої особи по справі « ОСОБА_5 ». Направлено копію даної ухвали для проведення судової експертизи призначеної ухвалою суду від 08 червня 2021 року. На час проведення судової експертизи зупинено провадження по даній справі.

У вересні 2021 року до суду надійшов висновок експерта №СЕ-19/114-21/11672-БД від 18 серпня 2021 року, згідно якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може бути біологічним батьком дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічною матір`ю якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ймовірність даної події складає 99,999999999%.

26 жовтня 2021 року ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області поновлено провадження по даній справі.

26 листопада 2021 року ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області закрито підготовче провадження по даній справі, призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

25 січня 2022 року представник відповідача ОСОБА_4 - Батрин С.В. направив до суду заяву про призначення повторної експертизи по даній справі та витребування доказів.

26 січня 2022 року представник позивача ОСОБА_3 - Венерський О.С. направив до суду заперечення на клопотання про призначення повторної експертизи у справі та про витребування доказів.

26 січня 2022 року ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 - Батрина С.В. про призначення повторної судової молекулярно-генетичної експертизи відмовлено.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, його представник Венерський О.С. в судовому засіданні підтвердив обставини, що викладені в позові, просив суд задовольнити його в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, його представник Батрин С.В. просив суд відмовити у задоволенні позову у зв`язку із його недоведеністю та безпідставністю.

Третя особа по справі ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, однак направила до суду письмові пояснення, в яких просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник третьої особи Заставнівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву, в якій просить суд розглянути справи без участі їх представника.

В судовому засіданні, яке відбулося 22 грудня 2021 року, допитана в якості свідка ОСОБА_5 вказала, що під час шлюбу в неї народилася дитина, пізніше вона дізналася, що біологічним батьком дитини є ОСОБА_3 , однак не казала йому про це до новорічних свят 2021 року. На даний момент вона проживає однією сім`єю з ОСОБА_3 , спільно з ним виховує їхнього сина ОСОБА_6 . ОСОБА_9 не являється батьком її дитини, вона не проживає з ним та не має бажання, щоб він був записаний як батько її дитини, оскільки він таким не являється.

В судовому засіданні, яке відбулося 22 грудня 2021 року, допитаний у якості свідка ОСОБА_9 вказав, що за час шлюбу з ОСОБА_5 в них народився спільний син ОСОБА_6 . Вважає себе біологічним батьком дитини та не визнає факт того, що батьком дитини може бути ОСОБА_3 .

В судовому засіданні, яке відбулося 23 грудня 2021 року, допитаний у якості свідка ОСОБА_3 вказав, що він підтримував тісний зв`язок з ОСОБА_5 , під час того, як вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_4 . Він знав, що вона завагітніла, але вважав, що батьком дитини є ОСОБА_4 . Тільки в період новорічних свят 2021 року ОСОБА_5 повідомила йому, що саме він являється батьком ОСОБА_6 . Після цього, вони стали проживати однією сім`єю. Він виховує свою дитину ОСОБА_6 та вважає його своїм сином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 09 серпня 2014 року по 15 травня 2017 року. Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 15 травня 2017 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було розірвано.

Під час шлюбу, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ОСОБА_5 народився син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно акту від 15 березня 2021 року, виданого Чернівецькою міською радою Чернівецької області, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_2 , спільно з ОСОБА_5 та її сином ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку судового експерта №СЕ-19/114/21/11672-БД від 18 серпня 2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може бути біологічним батьком дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічною матір`ю якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ймовірність даної події складає 99,999999999%.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до частин першої, третьої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України.

Згідно ч.3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства.

Згідно п. 6.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту частини 2 статті 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 17 травня 2007 року у справі «Jevremovic v. Serbia» зазначив, що у відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України.

У Постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

За статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

У Постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 399/1029/15-ц (провадження № 61-14438св18) вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо.

Згідно з частиною четвертою, пунктами 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно висновку експерта №СЕ-19/114/21/11672-БД від 18 серпня 2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може бути біологічним батьком дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічною матір`ю якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ймовірність даної події складає 99,999999999%.

В суду відсутні підстави для відхилення даного доказу, а посилання представника відповідача Батрина С.В. на необґрунтованість даного доказу та на порушення порядку проведення експертизи не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не підтверджені належними і допустимими доказами.

Більше того, судовий експерт ОСОБА_8, яка була допитана в судовому засіданні 24 січня 2022 року, спростувала доводи сторони відповідача про порушення правил порядку проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.

У задоволенні клопотання представника відповідача Батрина С.В. про призначення повторної судової експертизи судом було відмовлено з обґрунтуванням підстав такої відмови.

Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проживають однією сім`єю, що останні особисто підтвердили під час судового розгляду, займаються вихованням неповнолітнього ОСОБА_6 , який проживає разом з ними.

Не знайшли свого обґрунтування в судовому засіданні доводи представника відповідача Батрина С.В. про пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки вони не підтверджені належними і допустимими доказами. В той же час, згідно показань, допитаних у якості свідків, позивача та третьої особи ОСОБА_5 , вбачається, що позивач дізнався про вказані обставини на новорічне свято 2021 року, а в суд із позовом звернувся у березні 2021 року, тобто ним не було допущено пропуск строку звернення в суд з даним позовом. Доказів, які б спростовували вказані обставини суду не надано.

Інші доводи та твердження сторони відповідача не спростовують вищевикладених висновків суду.

ЄСПЛ зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на вищевикладене та, оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог, та вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 слід задовольнити та визнати його батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язати компетентні органи внести відповідні зміни до актового запису.

На підставі ст.ст.125, 128, 129, 145, 147 СК України, керуючись ст.ст.3,4,5,12,13, 76,81, 206, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_2 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_3 виданий Першотравневим РВ УМВС України в Чернівецькій області від 19 лютого 2008 року, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 , батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису №90 від 06 жовтня 2015 року про народження дитини ОСОБА_6 , вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Заставнівського районного управління юстиції у Чернівецькій області, а саме:

- змінити прізвище дитини з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_6 » та по-батькові із « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_6 »;

- виключити відомості про батька дитини - громадянина України ОСОБА_4 ;

- вказати у відомостях про батьківство батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_2 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_3 виданий Першотравневим РВ УМВС України в Чернівецькій області від 19 лютого 2008 року, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення виготовлено 11 лютого 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: