Провадження 2/193/100/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
01 лютого 2022 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Томинця О.В.,
за участю секретаря судового засідання Хомич Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Софіївка Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивачів ОСОБА_1 , який діє в їх інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Реаліт", третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Криворізька районна державна адміністрація Дніпропетровської області, про розірвання договорів оренди земельних ділянок та стягнення заборгованості з орендної плати,
Стислий виклад позиції позивача.
19 липня 2021 року позивачі ОСОБА_2 (надалі - Позивач-1), ОСОБА_3 , (надалі - Позивач - 2) та ОСОБА_4 (надалі - Позивач-3) звернулися через свого представника ОСОБА_1 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області з вищевказаним спільним позовом до відповідача ТОВ "Реаліт" в обґрунтування якого вказали, що позивачі є співвласниками двох земельних ділянок, площею по 7,740 га кожна, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Девладівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області.
03.03.2014 Позивач - 2, від імені всіх співвласників цих земельних ділянок, уклав два договори оренди землі з відповідачем ТОВ «Реаліт» строком на 10 років, а 03.04.2014 проведено відповідну державну реєстрацію право оренди відповідача, набутого ним за цими правочинами.
Між тим, відповідачем не дотримано умов цих договорів, оскільки не сплачено за період 2019-2020 роки оренда плата за користування земельними ділянками.
Так, відповідно до розрахунку, загальний борг з орендної плати становить у розмірі 19 814,94 грн., який складається з основний борг у сумі - 17 000 грн. та штрафних санкцій - 2814,94 грн.
Посилаючись на істотні порушення відповідачем умов договорів оренди земель, викликаних ситематичною несплатою ним на протязі двох років орендної плати, позивачі просили розірвати вищевказані договори оренди землі, скасувавши при цьому їхню державну реєстрацію та стягнути з відповідача ТОВ «Реаліт» на користь Позивача-2 заборгованість з орендної плати у сумі 19 814,94 грн.
В судове засідання представник позивачів не з`явився, подав клопотання про можливість розгляду справи за його відсутності та позивачів, позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити у повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
В судове засідання відповідач ТОВ "Реаліт" явку свого представника не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позовну заяву не надав, заяв про розгляд справи за відсутності представника до суду теж не направив.
Представник третьої особи - Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи у за відсутності представника райдержадміністрації.
Процесуальні дії у справі.
23 липня 2021 року ухвалою судді провадження по даній справі було відкрито і постановлено провести розгляд справи за правила спрощеного позовного провадження.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі представника відповідача, судом, зі згоди представника позивачів, прийнято рішення про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України.
При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
03.04.2014 державним реєстратором Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області Товстухою Ю.М. зареєстровано право оренди відповідача на підставі вищевказаних договір оренди, що підтверджується інформацією з реєстру речових прав. (а.с.16-19)
Відповідно до п.10 умов спірних договорів лоренди землі, які є ідентичними, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень або зернові - 3500 грн., соняшник - 300 кг., солома - 1000 грн., культивація і оранка -0,3 га., ритуальні послуги - 1000 грн. - за один календарний рік. Орендна плата у грошовій формі вноситься на рахунок зазначений орендодавцем у відповідній заяві, або отримується готівкою в касі орендаря. У випадку неможливості орендодавцем отримання орендної плати орендар має право переказати на ім`я орендодавця поштовим переказом.
Згідно п. 13 умов договорів передбачено, щоорендна плата справляється також у випадках, якщо орендар з поважних причин тимчасово не використовує землю за умовами договору.
Пунктом 11 договорів встановлено, що орендна плата вноситься в грошовій формі до 31 грудня звітного року, а натуральна до 20 грудня звітного року.
Крім того, у пункті 17 договору передбачено сплату штрафних санкцій у разі невнесення орендарем орендної плати в строки, визначені цим договором, яка встановлена у формі пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожний день прострочення.
Відповідачем не дотримано умови договорів оренди землі від 03.03.2014 і не проведено оплату за оренду земельних ділянок за період 2019-2020 роки, у зв`язку з чим виникла заборгованість з орендної плати у сумі 17 000 грн. та пені - 2814,94 грн., що підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.с.22, 25).
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Дослідивши докази, надані сторонами, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до вимог статті 124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
У статті 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.
За положеннями статті 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Частиною першою статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Водночас у пункті "д" частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Отже, згідно зі статтями 13, 21 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.
Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі і припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання як договору оренди, так і договору суборенди земельної ділянки, в той час як разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання.
Крім того, згідно постанови ВС у справі за № 61-8798 св19 від 31 липня 2020 року визначено, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання.
Згідно з вимогами статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Під час судового розгляду справи встановлено, що відповідачем не дотримано умови п.п. 10, 11, 13 договорів оренди землі від 03.03.2014 і не проведено оплату за оренду земельних ділянок за період 2019-2020 роки.
Будь яких доказів сплати відповідачем позивачу орендної плати за 2019 рік, 2020 рік суду не надано.
Не сплата орендної плати протягом двох років постіль вказує на систематичність несплати, завдає істотної шкоди орендодавцю, який не отримав орендну плату, а тому вимоги про розірвання договорів оренди землі від 03 березня 2014 року, укладених між сторонами, обґрунтовані і підлягають задоволенню.
Також, підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_3 заборгованості з орендної плати за користування земельними ділянами за двома договорами разом з пенею, які передчені п. 17 цих договорів, на загальну суму в сумі 19 814,94 грн..
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено 2724,00 грн. судового збору. Вказані витрати підтверджені документально, позов задоволено, а тому з відповідача належить стягнути на користь позивача ОСОБА_3 2724,00 грн. сплаченого судового збору .
На підставі викладеного, керуючись ст. 625-629, 651 ЦК України, ст. 141 ЗК України, ст. 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-281 ЦПК України, суд
Позовні вимоги представника позивачів ОСОБА_1 , який діє в їх інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Реаліт" , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Криворізька районна державна адміністрація Дніпропетровської області, про розірвання договорів оренди земельних ділянок та стягнення заборгованості з орендної плати, - задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Реаліт» на користь ОСОБА_3 заборгованість з орендної плати та пеню, які в сумі за двома договорами складають 19 814 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот чотирнадцять) гривень 94 копійки та судових витрат в розмірі 2 724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) гривні.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
Позивач-1: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;
Позивач-2: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;
Позивач-3: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ;
Повний текст рішення виготовлено 01 лютого 2022 року.
Суддя: О.В. Томинець