Провадження № 2-о/947/19/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2022 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Огренич І.В.

при секретарі - Грабовій Т.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Савицька О.Ю.,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду та просить встановити юридичний факт родинних відносин з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що після смерті батька вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, так як на час звернення до нотаріальної контори в документах, наданих нотаріусу, були виявлені розбіжності в документах заявниці та її батька ОСОБА_2 , а саме: в свідоцтві про смерть спадкодавця його прізвище вказано « ОСОБА_3 », а в свідоцтві про народження заявниці в графі «батько» зазначено « ОСОБА_4 », а тому вона вимушена звернутись до суду з даною заявою.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Зацікавлена особа: державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Савицька О.Ю.до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 15.10.1999 року, актовий запис №826 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 24.03.1976 року, актовий запис №740.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (актовий запис про смерть №8872 відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Одеса) та після його смерті заявниця звернулась до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

23.11.2021 року заявниця отримала лист №7575/02-14, щодо роз`яснення діючого законодавства про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що в документах є розбіжності.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У відповідності до п.7 вказаної постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За наданими суду матеріалами суд вбачає, що « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_2 » це одна й та особа, яка є батьком ОСОБА_1 , що підтверджується: свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 виданого 03.05.1945 року, з якого вбачається, що батько заявниці народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та його прізвище зазначалось як « ОСОБА_4 »; свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 від 20.06.1975 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 уклали шлюб, та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_4 »; копією паспорту серії НОМЕР_5 виданого 24.01.1979 року, де прізвище, ім`я та по батькові матері заявниці на українській мові зазначено як - ОСОБА_6 ; свідоцтвом про переміну прізвища серії НОМЕР_6 від 29.10. 1996 року, з якого вбачається, що мати ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), змінила прізвище на попереднє - дівоче ОСОБА_8 , при цьому її прізвище на українській мові було вже зазначено, як « ОСОБА_3 »; свідоцтвом про одруження від 06.11.1996 року виданого повторно, з якого вбачається, що прізвище батька заявниці з наслідком перекладу з російської мови на українську зазначено як « ОСОБА_3 », а прізвище матері зазначено як « ОСОБА_8 »; копією свідоцтва про народження виданого на ім`я « ОСОБА_9 » серія НОМЕР_2 виданого 24.03.1976 року, з якого вбачається, що батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_10 ; копією розпорядження органу приватизації №116111 від 26.01.1998 року, з якого вбачається що первинно зазначений документ був складений на прізвище ОСОБА_2 , але у зв`язку з помилковим перекладом з російської мови на українську прізвище наймача було закреслене та виправлено на ОСОБА_2 , свідоцтвом про право власності на житло розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , видане згідно з розпорядженням від 26 січня 1998 року за № 116111, зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 4-13110, з якого вбачається що первинно зазначений документ був складений на прізвище ОСОБА_2 , але у зв`язку з помилковим перекладом з російської мови на українську прізвище наймача було закреслене та виправлено на ОСОБА_2 .

За розглядом справи на виконання положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, заявницею надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви, суд вбачає, що встановлення факту, що має юридичне значення є необхідним заявниці для виникнення у неї права на спадщину та оформлення у подальшому свідоцтва на спадщину, з урахуванням викладеного приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.10, 13, 18, 81, 211, 247, 258, 259, 273, 315, 316, 318, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , НОМЕР_7 , є донькою ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Огренич І. В.