Ухвала

10 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 577/141/20

провадження № 61-19340ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 лютого

2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 26 жовтня

2021 року у справі за позовом керівника Конотопської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області до ОСОБА_1 , третя особа - Михайло-Ганнівська сільська рада Конотопського району Сумської області, про припинення шляхом розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки та стягнення заборгованості зі сплати орендної плати,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року керівник Конотопської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Сумській області) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Михайло-Ганнівська сільська рада Конотопського району Сумської області, про розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки та стягнення заборгованості зі сплати орендної плати.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області

від 08 лютого 2021 року позов керівника Конотопської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Сумській області задоволено.

Розірвано договір оренди землі від 15 серпня 2017 року, укладений

між ГУ Держгеокадастру у Сумській області та ОСОБА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку площею

46,9643 га, що розташована на території Михайло-Ганнівської сільської ради Конотопського району Сумської області.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Михайло-Ганнівської сільської ради Конотопського району Сумської області заборгованість з орендної плати за землю в розмірі 495 286,20 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь прокуратури Сумської області судові витрати в розмірі 14 370 грн судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції,

ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Сумського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 лютого

2021 року в частині задоволення вимог щодо припинення дії договору оренди землі шляхом його розірвання та розподілу судових витрат змінено, а в частині задоволення вимог щодо стягнення заборгованості з орендної плати за землю - скасовано.

Викладено абзаци 1, 2 резолютивної частини рішення суду першої інстанції у такий редакції:

Позов керівника Конотопської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Сумській області задоволено частково.

Припинено дію договору оренди землі від 15 серпня 2017 року, укладеного між ГУ Держгеокадастру у Сумській області та ОСОБА_1 , шляхом його розірвання.

У задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати за договором оренди землі відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь прокуратури у Сумській області частково фактично понесені витрати зі сплатм судового збору за подання позову у розмірі 6 940,75 грн.

25 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду

з касаційною скаргою на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 лютого 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року.

До касаційної скарги додана заява про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено

з поважних причин.

Заявник також вказує, що відповідно до заяви про видачу копії постанови, станом на 13 січня 2022 року, ані відповідач ОСОБА_1 , ані його представник - адвокат Пєтухов А. Ю. повний текст постанови Сумського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року не отримували. Засобами електронного зв`язку надіслано представнику ОСОБА_1 - адвокату Пєтухову А. Ю. повний текст постанови суду від 26 жовтня 2021 року та отримано ним 20 січня 2022 року, що підтверджується скріншотом електронної скриньки адвоката.

Відповідно до частин другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, наявні підстави для його поновлення.

Разом з тим, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі відповідно до закону.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як вбачається з касаційної скарги та судових рішень, предметом спору є припинення шляхом розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки (2 немайнові вимоги) та стягнення заборгованості зі сплати орендної плати (1 майнова вимога).

У справі № 577/141/20 розмір заборгованості з орендної плати позивачем визначено в сумі 495 286,23 грн.

Відповідно до змісту рішення суду першої інстанції, керівник Конотопської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Сумській області звернувся до суду у січні 2020 року.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено на 2020 рік прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2020 року - 2 102 грн.

Підпунктами 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» ставки судового збору за подання юридичною особою до суду позовної заяви майнового характеру встановлюються у розмірі

1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (495 286,23 грн х 1,5 % = 7 429,29 грн).

Ставки судового збору за подання юридичною особою або фізичною особою - підприємцем до суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір, що становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (2 102 грн х 2 = 4 204 грн).

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

До касаційної скарги додано квитанцію від 21 січня 2022 року

№ про сплату судового збору у розмірі 1 987,80 грн, разом з тим розмір судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення у цій справі становить 23 266,58 грн (7 429,29 грн + 4 204 грн х 200 %).

Оскільки ОСОБА_1 не сплатив судовий збір у встановленому законом розмірі, останньому слід доплатити суму судового збору у розмірі

21 281,78 грн за подання касаційної скарги на рішення суду до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів ? ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; призначення платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області

від 08 лютого 2021 року та постанови Сумського апеляційного суду

від 26 жовтня 2021 року

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 лютого 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська