Справа № 951/728/21
Справа № 2/951/44/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Братків І. І.

за участю секретаря судового засідання Скавінської Г. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтовані тим, що 17.04.1999 між її мамою ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано шлюб. Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 11.05.2017 року шлюб між ними розірвано.

Від шлюбу в них народилося двоє дітей, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначила, що є інвалідом I групи з дитинства, а тому їй потрібен постійний догляд. Самостійно працевлаштуватись не може, а заробітньої плати матері для проживання не вистачає на найнеобхідніше, харчування, одяг, ліки.

Посилаючись на викладені обставини просила стягнути з її батька ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі ј усіх видів його заробітку щомісячно, з моменту подання позовної заяви до суду.

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 24.11.2021 відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, 24.01.2022 подала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Справу просила слухати без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, 24.01.2022 року подав до суду заяву в якій зазначив, що позов визнає повністю, готовий сплачувати аліменти, справу просив слухати без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААБ № 480422, ОСОБА_1 є інвалідом I-Б групи з дитинства довічно.

Як вбачається із довідки №283/04.1 від 16.04.2021 року виданої управлінням праці та соціального захисту населення Козівської РДА, ОСОБА_1 отримує державну соціальну допомогу як особа з інвалідністю I групи з дитинства.

Відповідно форми індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда, що видається ЛКК від 23.07.2013 року та висновку лікаря рентгенолога діагностичного відділення від 18.10.2019 року у ОСОБА_1 наявна інвалідність з дитинства, діагноз: гідроцефалія, внаслідок перенесеної нейроінфекції.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 198 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надати таку матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Важливою є непрацездатність повнолітньої дитини за станом здоров`я, тобто наявність у дитини статусу інваліда. Інвалідом визнається особа зі стійким розладом функцій організму, зумовленим захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що призводить до обмеження нормальної життєдіяльності, викликає в особи потребу в соціальній допомозі і посиленому соціальному захисті, а також виконання з боку держави відповідних заходів для забезпечення її законодавчо визначених прав (ст. 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні»). Подібне визначення інваліда міститься і у Законі України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». При цьому не має значення, яку групу інвалідності має дитина. Батьки, за загальним правилом, мають добровільно утримувати свою непрацездатну дитину. В разі відмови батьків від надання утримання аліменти можуть бути стягнені з них рішенням суду за позовом як самої дитини, так і того з батьків, з яким проживає дитина.

Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У відповідності до ст. 201 СК України щодо застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Аліменти повнолітнім непрацездатним дочці, сину, які потребують матеріальної допомоги, у разі визнання їх особами з інвалідністю І, II груп присуджуються на строк інвалідності.

Суд, визначаючи розмір аліментів на повнолітню непрацездатну дитину-інваліда, які слід стягувати із відповідача, враховуючи встановлені вище обставини, а також обставини, зазначені у ст. 182 Сімейного кодексу України, вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу позивачу у частці від його заробітку (доходу) у розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення даного позову і довічно, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, слід допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення із ОСОБА_5 суми платежу за один місяць.

Згідно із частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути сплачений ним судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 280-284, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180-182, 198, 200 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є інвалідом І групи, на її утримання аліменти розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 13.09.2021 і довічно.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок копійок) судового збору.

Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_5 суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Тернопільського апеляційного суду в тридцятиденний термін з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспортні дані НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: 47660, с. Золочівка, Тернопільського району, Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків, паспортні дані невідомі.

Суддя І. І. Братків