Справа № 164/194/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 лютого 2022 року Смт. Маневичі

Суддя Маневицького районного суду Волинської області Токарська І.С., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до закладу дошкільної освіти «Ромашка» села Четвертня Колківської селищної ради Волинської області, відділу освіти Колківської селищної ради Волинської області про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи, поновлення працівника у виконанні трудових обов`язків, допуск до роботи та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, позовними вимогами в якому вказала: визнати незаконним та скасувати наказ № 10-к/тр від 05 листопада 2021 року «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 », поновити вихователя дошкільної закладу освіти «Ромашка» с. Четвертня Колківської селищної ради Волинської області Мережу Н.В. у виконанні трудових обов`язків та допустити її до роботи; стягнути з відповідачів на користь позивача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 8 листопада 2021 року по дату ухвалення рішення суду включно; допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення у виконанні трудових обов`язків до допуску до роботи вихователя дошкільної закладу освіти «Ромашка» с. Четвертня Колківської селищної ради Волинської області ОСОБА_1 та в частині стягнення середнього заробітку з відповідачів в межах суми платежу за один місяць, а також стягнути з відповідачів на користь позивача усі судові витрати, які сплачені та/або підлягають сплаті позивачем у зв`язку із розглядом справи.

Крім того, позивачем додано до вказаного позову клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке вмотивоване тим, що вона з 08 листопада 2021 року по даний час незаконно позбавлена заробітної плати, інших доходів немає, а тому залишилася без коштів, які є засобами для існування. Зазначає, що підтверджуючим документом про позбавлення її заробітної плати є оскаржуваний наказ про відсторонення, а тому посилаючись на вимоги ч. 3 ст. 136 ЦПК України, просить звільнити від сплати судового збору.

Вивчивши матеріали позовної заяви, приходжу наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із ч. ч. 1, 3 статті 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Частинами 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Приписами вказаної статті встановлений виключний перелік умов, за яким позивачу може бути відстрочено чи розстрочено сплату судового збору, зменшено або звільнено від його сплати. Єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони. При цьому саме на позивача покладається обов`язок довести обставини неможливості сплати судового збору. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи та подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, належних і допустимих доказів на підтвердження майнового стану позивача, який би давав підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору, не надано.

Відстрочка чи звільнення від сплати судового збору є правом суду, а відповідне клопотання сторони розглядається з огляду із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до суду з позовною заявою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» та у рішенні від 30 травня 2013 року «Наталія Михайленко проти України» зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги відсутність достатніх доказів, які б свідчили, що за своїм майновим станом позивач позбавлена можливості сплатити судовий збір, приходжу висновку про відмову в задоволенні даного клопотання.

Як встановлено, позивачем заявлено вимогу немайнового характеру (визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи) і вимогу майнового характеру (стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу).

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до п. п. 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, що позивачем заявлено вимогу немайнового характеру (про визнання незаконним і скасування наказу про відсторонення від роботи) та майнового характеру (стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу), вони повинні бути оплачені судовим збором у сумі 1984,80 гривень (992,40х2).

Таким чином, позивачу слід сплати судовий збір в сумі 1984,80 гривень та подати до суду оригінал квитанції про його оплату.

Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст. 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на вищевикладене, приходжу висновку про залишення даної позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вищезазначених недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору у справі за позовом до закладу дошкільної освіти «Ромашка» села Четвертня Колківської селищної ради Волинської області, відділу освіти Колківської селищної ради Волинської області про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи, поновлення працівника у виконанні трудових обов`язків, допуск до роботи та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до закладу дошкільної освіти «Ромашка» села Четвертня Колківської селищної ради Волинської області, відділу освіти Колківської селищної ради Волинської області про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи, поновлення працівника у виконанні трудових обов`язків, допуск до роботи та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення вищезазначених недоліків позовної заяви протягом строку, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя

Маневицького районного суду І.С. Токарська