КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-6967/2010
Провадження № 6/552/6/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2022 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.

При секретарі Сороці Є.С.,

За участю адвокатів Борзовець О.В. та Беркута В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» про видачу дубліката виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання,-

В С Т А Н О В И В

13.12.2021 року до суду звернулося ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» про видачу дубліката виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, в заяві вказували на те, що 15.02.2011 року Київським районним судом м.Полтави на виконання рішення суду по справі №2-6967/10 від 24.12.2010 року ,видано виконавчі листи щодо боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості за кредитом в розмірі 226 102,28 грн. та судові витрати в сумі 1 730,00 грн. Після передачі ТОВ «ФК «Інтайм Фінанс» матеріалів кредитної справи було встановлено відсутність перебування на виконанні у державного чи приватного виконавця виконавчих документів щодо боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . При передачі матеріалів кредитної справи оригінали виконавчих листів не передавалися. Таким чином, рішення Київського районного суду м.Полтави по справі №2-6967/10 від 24.12.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості на примусовому виконанні не перебуває. В зв`язку з чим просили суд поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» трирічний строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів щодо боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на виконання рішення Київського районного суду м.Полтави по справі №2-6967/10 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №МК-265-07 від 22.06.2007 року. Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» дублікати виконавчих листів щодо боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на виконання рішення Київського районного суду м.Полтави по справі №2-6967/10 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №МК-265-07 від 22.06.2007 року.

В судовому засіданні представник заявника ТОВ «ФК «Інтайм Фінанс» Близнюк В.В. заяву про видачу дубліката виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_1 адвокат Борзовець О.В. в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Інтайм Фінанс» про видачу дубліката виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання просив відмовити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 адвокат Беркута В.Л. в судовому засіданні щодо задоволення заяви про видачу дубліката виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання заперечував, просив відмовити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило.

ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в судове засідання свого представника не направило, про причини неявки суд не повідомив.

За наявності у справі достатніх доказів, та враховуючи згоду учасників судового процесу, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, що не з`явилися в судове засідання.

Суд, заслухавши представника ТОВ «ФК «Інтайм Фінанс» Близнюк В.В., представника заінтересованої особи ОСОБА_3 адвоката Беркуту В.Л., представника заінтересованої особи ОСОБА_1 адвоката Борзовець О.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 24.12.2010 року стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № МК-265-07 від 22.06.2007 року у розмірі 226 102,28 грн. та судові витрати 1730 грн.

На підставі вищевказаного рішення суду, судом було видано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № МК-265-07 від 22.06.2007 року у розмірі 226 102,28 грн. та судові витрати 1730 грн.

10.10.2019 року між ПАТ «Банк Фінанси та кредит» та ТОВ Фінансова компанія «Інтайм фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги.

26.08.2020 року постановою Полтавського апеляційного суду замінено сторону стягувача у виконавчих листах по справі №2-6967/10 з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» щодо виконання рішення Київського районного суду м.Полтави від 24.12.2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 226 102,28 грн. та судових витрат 1730 грн.

Суд зазначає, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст. 120 ЦПК України.

Щодо підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа для виконання, суд зазначає, що строк звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає з строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. В разі визнання неповажними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем і відмови у поновленні пропущеного строку, суд відповідно відмовляє у видачі дубліката виконавчого листа.

Згідно ст.127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно ч.2 ст.12 вказаного Закону строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Оскільки рішення суду у справі за позовом набрало законної сили 05.01.2011 року, строк пред`явлення виконавчих листів до виконання складає три роки, тобто до 05.01.2014 року.

15.02.2011 року представником АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було отримано виконавчі листи по вищевказаній цивільній справі.

Однією з підстав пропуску строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання заявник вказує ту обставину, що при передачі ТОВ «ФК «Інтайм Фінанс» матеріалів кредитної справи було встановлено відсутність перебування на виконанні у державного чи приватного виконавців виконавчих документів щодо боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . А також при передачі матеріалів кредитної справи оригінали виконавчих листів не передавалися. Інших підстав пропуску строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання заявник не зазначив.

Згідно ст. 433 ЦПК України передбачає поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а саме: у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Ухвалою від 28.04.2020 року в рамках справи №338/464/15-ц ВС підтримав наступну позицію: «Також суд зазначає, що поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язується не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Відповідно до ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд зазначає, що поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

Частиною 1 ст.517 ЦКУ встановлено, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відтак, аналіз зазначених норм свідчить, що до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора на підставі відповідного договору про відступлення права вимоги, який повинен бути укладений у такій самій формі, що й зобов`язання, яке є предметом відступлення. При укладенні відповідного договору відступлення первісний кредитор передає новому кредитору усі документи, що підтверджують зобов`язання.

Таким чином, такою інформацією є і фактичний стан заборгованості, стан судової справи, в рамках якої було здійснено стягнення такої заборгованості за відповідним рішенням суду, хід виконавчого провадження за примусовим виконанням такого рішення, перспективи фактичного отримання коштів тощо.

Як вбачається з матеріалів справи 10.10.2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс», а ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 за кредитним договором №МК-265-07 від 22.06.2007 року укладений між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 . Заявник розумів та прийняв усі ризики, пов`язані з бездіяльністю та недбалим веденням власних судових справ/виконавчих проваджень первісним кредитором та ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс», з яким було укладено вказаний договір про відступлення права вимоги. Заявник вважається рівно обізнаним та рівно розуміючим первісному кредитору щодо всього, що відбувалось в рамках кредитних відносин між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та первісним кредитором.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

Суд звертає увагу, що факт набуття заявником права вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 не є безумовною підставою для поновлення цього строку.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

ТОВ «ФК «Інтайм Фінанс» не надано жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, в заяві наявне лише посилання заявника на пропуск цього строку у зв`язку з тим, що після передачі матеріалів кредитної справи, було встановлено відсутність у справі оригіналів виконавчих документів та відсутність перебування на виконанні у державного чи приватного виконавців виконавчих документів щодо боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яке суд не може вважати поважною причиною пропуску.

Крім того, стягувач звернувся з заявою про це після закінчення строку встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а на підтвердження існування поважних причин, які б перешкоджали йому вчасно в межах передбаченого законодавством строку отримати та пред`явити виконавчий лист до виконання ним не подано належних доказів.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що строк пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання сплив, заявником не зазначено поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та не надано доказів поважності пропуску, відтак суд доходить висновку, що з заяви та наданих суду заявником документів не вбачається достатніх підстав для відновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Щодо видачі дублікату виконавчого листа суд зазначає наступне.

Відтак, заявник не зазначає, та не надає жодного належного доказу об`єктивної неможливості, що заважала або унеможливлювала здійснити заходи, в рамках яких було виявлено відсутність виконавчого документу, в рамках строків передбачених ЦПК та ст.12 Закону України «Про виконавче провадження ».

Разом з тим, відповідно до п.17.4 Розділу XIII «Перехідні положення »Цивільного процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі №474/783/17 (провадження №61-29св17), від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11 (провадження №61-41846св18).

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи не було воно виконано за втраченим документом, адже за повністю виконаним рішенням дублікат виконавчого документа не видається.

Крім того, суд зазначає, що юридично значимими обставинами, які входять до предмету доказування є те, що виконавчий документ втрачено, до суду звернувся саме стягувач, строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив.

Фактично ж, заява не містить жодного доказу про втрату виконавчого документу, а містить лише твердження заявника про його відсутність у останнього. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що заявник не звертався з даного приводу до первинного кредитора, суду, виконавчої служби.

Тобто, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.

На разі, звернувшись з заявою про видачу дубліката виконавчого листа, заявник не надав суду жодного належного та достатнього доказу втрати отриманого оригіналу виконавчого документа, заявником не наведено та не надано доказів, чому протягом тривалого часу у період з 26.08.2020 року ТОВ «ФК «Інтайм Фінас» не проявив інтересу до місцезнаходження оригіналів виконавчих листів, до результатів виконавчого провадження з виконання судового рішення, за яким він став новим кредитором. Не зрозумілими також є причини, чому стягувач, який має у штаті юридичну службу, не скористався можливістю перевірки доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, яка дозволяє у віддаленому доступі контролювати хід вчинюваних виконавчих дій по справам, по яким він є стягувачем в період часу до закінчення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Крім того, суду не надано жодних документів в тому числі актів прийому-передачі переданої документації, документів які б свідчили про процес з`ясування виявлення наявності чи відсутності оригіналів документів, у тому числі оригіналів виконавчих листів та аналіз строку на їх пред`явлення, про існування яких зазначає заявник в тексті заяви.

Суд при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа повинен з`ясувати питання щодо обставин втрати виконавчого листа та залежно від обставин та характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для видачі дубліката виконавчого документа.

Якщо цей строк був пропущений стягувачем, то, водночас із заявою про видачу дубліката виконавчого документа слід подавати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Обов`язок подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа і причин пропуску строку закон покладає на заявника.

Частина 3 ст.431 ЦПК України передбачає, що виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Суд наголошує на тому, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Заявник правом отримання дублікату виконавчого листа до спливу строку пред`явлення виконавчого листа до виконання до органів державної виконавчої служби не скористався, не надав суду жодних даних, які б підтверджували, що оригінал виконавчого листа втрачений, а витяг з автоматизованої ситеми виконавчого провадження свідчить лише про те, що виконавче провадження щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відсутнє, але не спростосує вищевказаних обставин.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до правового висновку ВП ВС, який викладений у постанові від 21.08.2019 по справі №2-836/11 (14-308цс19), стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Окрім того, суд звертає увагу і на те, що сам факт втрати виконавчого документу - не доведено, а задоволення судом заяв, які по своїй суті зводились би до твердження лише про те, що виконавчий документ відсутній, отже необхідно видати його дублікат, призвів би судовий процес у частині видачі дублікатів виконавчих документів у безладний рух.

Відтак, враховуючи викладене суд, приходить до висновку, що доводи, викладені у заяві, не знайшли свого підтвердження і оскільки відсутні підстави поновлення пропущених строків для пред`явлення виконавчого документа і не підтвердженим є факт втрати виконавчого листа, суд відмовляє також видачі дублікату виконавчого листа.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.260,433,442,353, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» про видачу дубліката виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Полтавського апеляційного суду з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 10.02.2022 року.

Головуючий суддя Т.В.Турченко