Справа № 357/9506/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю. , при секретарі Севериненко Д. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
У серпні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріального збитку спричиненого ДТП в розмірі 65 613,40 грн. та судові витрати.
В обґрунтування позову зазначив, що 22.06.2020 року близько 11:20 години відповідач ОСОБА_2 керував автомобілем «Nissan Sаnny» н.з. НОМЕР_1 , виїхав на забороняючий йому рух (червоний) сигнал світлофора на регульоване світлофорними об`єктами перехрестя вулиць Чорновола Івана Мазепи, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Ford Focus C-Max» н.з. НОМЕР_2 під керуванням власника авто ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі зіштовхнулись та отримали механічні пошкодження, автомобіль під керуванням позивача виїхав на тротуар, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 з завданням тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Вказані обставини підтверджуються вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.12.2020 року. Вартість матеріального збитку КТЗ позивача становить 65 613,40 грн. Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 на момент ДТП не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
12.08.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.
20.09.2021 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
31.01.2022 року представник позивача звернувся до суду з заявою, в якій просить розглянути справу без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, відносно заочного рішення не заперечував. Додатково надав письмові пояснення по справі, в яких зазначено, що ОСОБА_2 працює у військовій частині, однак при здійсненні ДТП він керував автомобілем на праві приватної власності, цей автомобіль не належав військовій частині.
Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, з відзивом на позов не звертався, тому суд ухвалив провести у справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 , обіймаючи посаду заступника командира 2 гаубичної самохідно-артилерійської батареї з МПЗ, 22.06.2020 року, приблизно об 11 год. 20 хв., керуючи технічно-справним автомобілем марки «Nissan Sunny», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у м. Біла Церква Київської області по вул. Чорновола, від бульвару Олександрійський в напрямку до вул. Івана Мазепи, в порушення вимог п.п. 2.3, 8.7, 8.7.3 та 8.10 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, не врахував дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, яку він об`єктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого не зупинився на забороняючий йому рух (червоний) сигнал світлофора та виїхав на регульоване світлофорними об`єктами перехрестя вулиць Чорновола - Івана Мазепи в м. Біла Церква Київської області, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Ford Focus C-Max», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався на дозволяючий йому рух (зелений) сигнал світлофора по АДРЕСА_1 та мав переваги в русі.
Внаслідок зіткнення автомобіль марки «Ford Focus C-Max», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , виїхав на тротуар, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 .
ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та підданий стягненню, що підтверджується вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.12.2020 року у справі № 357/8447/20.
Власником пошкодженого автомобіля марки «Ford Focus C-Max», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 12.03.2020 року.
Відповідно до висновку експертного дослідження судового експерта ОСОБА_4 № 99 від 14.07.2020 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Ford Focus C-Max», реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 65 613,40 грн.
Станом на дату настання дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Згідно з листом Моторного (транспортного) страхового бюро України № 3-01-б/9756 від 17.03.2021 року, ОСОБА_1 відмовлено у відшкодуванні шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 22.06.2020 року, з підстав неможливості провести огляд пошкодженого автомобіля у такому стані, в якому він знаходився після ДТП.
Вказані обставинами підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав для виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Згідно статті 1166 ЦК України вбачається, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України.
Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).
Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Таким чином, аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що на відповідача покладено обов`язок відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Суд вважає, що належними і допустимими доказами доведений безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між завданими збитками і діями відповідача, зокрема, вироком суду від 04.12.2020 року у справі № 357/8447/20, якою встановлена вина відповідача ОСОБА_2 .
Вказані обставини, в силу вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню.
Таким чином, оскільки винним у вчинені дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача, а матеріали справи містять докази на підтвердження розміру завданих збитків, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 65 613,40 грн. матеріальної шкоди.
Будь-яких відомостей (доказів), які б спростовували викладені в позовній заяві обставини, матеріали справи не містять.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тож з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір за подання даного позову в розмірі 908 грн.
Керуючись ст. 4, 12, 16, 81, 141, 258, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріального збитку спричиненого ДТП в розмірі 65 613,40 грн. та судовий збір у розмірі 908 грн.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

СуддяА. Ю. Цуранов