Справа № 932/1560/21
Провадження № 2/192/171/22
10 лютого 2022 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді - Тітової О.О.,
за участю секретаря - Біжко Ю.М.,
позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне Дніпропетровської області в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років,
Позивач 22 лютого 2021 року звернулась до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікудо досягнення дитиною повноліття та на своєутримання аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення дитиною трьох років.
В обґрунтування вимог позивач посилалась на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак після народження дитини відповідач без пояснення причин пішов з сім`ї, з 11.12.2020 вона з дитиною проживає у батьків, дитина перебуває на її утриманні. Відповідач матеріально не допомагає, відмовляється добровільно надавати кошти на утримання сина та на її утримання. Відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення сином повноліття та враховуючи, що на даний час, єдиним джерелом матеріального утримання у неї є соціальна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років вважає, що відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення дитиною трьох років.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 травня 2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів передано на розгляд до Солонянського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю.
Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 серпня 2021 року справу повернуто до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська.
Солонянським районним судом Дніпропетровської області цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років отримана 22 грудня 2021 року.
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.
Позивач в судовому засіданні зазначила, що відзиву на позовну заяву ані від відповідача, ані від представника не отримувала, позовні вимоги підтримала, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та на своєутримання аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення сином трьох років. Зазначила, що відповідач не допомагає, їй відомо від бабусі відповідача, що він працює у Польщі та отримує гідну заробітну плату, коштів на її утримання та утримання сина не дає, вона в січні 2022 року пройшла огляд МСЕК та їй встановлено 3 групу інвалідності у зв`язку з чим вона потребує лікування, витрат коштів на придбання інсулінових смужок, специфічного харчування. Крім того, лише на молоко для сина в день витрачає по 30 грн., що є для неї значною сумою, крім того необхідно оплачувати комунальні послугу, дотримуватись дієти, а батьки не працюють та надавати їй допомогу не можуть, вона живе лише на соціальну допомогу, тому вкрай потребує допомоги відповідача для забезпечення їх спільної дитини та її самої.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача адвокат Мандзюк О.Д. в судове засідання не з`явилась, засобами електронної пошти подала суду повторне клопотання про відкладення розгляду справи, яке залишено судом без розгляду у зв`язку з відсутністю кваліфікованого електронного підпису.
Відповідачем у встановлені судом строк відзиву на позовну заяву не подано.
Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення сторін по справі, забезпечивши їм можливість з`явитися до суду і захистити свої права.
За таких обставин, відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 280 ЦПК України постановити заочне рішення у справі.
Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.
Сторони з 08 серпня 2020 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 від 08.08.2020, однак сторони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 22.12.2020 року сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно акту про фактичне місця проживання від 01.02.2022 року, син проживає разом з позивачем з 11.12.2020 за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара позивач є студенткою заочної форми навчання 1м курсу за спеціальністю логопедія та отримує другий (магістерський) освітній рівень.
Згідно довідки до акта огляду МСЕК Серія 12ААВ №154814 від 24.01.2022 позивачу з 12 січня 2022 року встановлено 3 групу інвалідності на строк до 01.02.2023.
Частина 1 та 2 ст. 141 СК України зазначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, розмір яких визначається судом.
Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Вирішуючи питання стягнення аліментів на дитину, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст.141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією ГА ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
На підставі викладеного суд вважає, що вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікудо досягнення ним повноліття підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання позивача, як дружини до досягнення дитиною трьох років суд виходить з такого.
Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Положеннями статті 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Зазначене право дружина має і в разі розірвання шлюбу.
Положеннями частини четвертої ст.84 СК України регламентовано, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Отже, для призначення судом утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, проте матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині.
У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню.
При розгляді даної справи суд враховує наступне.
За положеннями з ч. 1 статті 12, ч. 1 статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).
Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про реальний розмір доходів відповідача.
В той же час він витрачає кошти на підтримання своєї життєдіяльності, обізнаний про заявлені позивачем вимоги та після пред`явлення позову звернувся за юридичною допомогою до адвоката.
Відповідач є молодою людиною працездатного віку, будь-яких доказів, які б свідчили про те, що він фінансово неспроможний у зв`язку з чим не може надавати допомогу позивачу з якою має дитину, не надав.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Наведеними доказами підтверджується, що позивачка має право на утримання від відповідача, а останній може надавати їй матеріальну допомогу, оскільки зворотного відповідачем не доведено.
Суд враховує відсутність доказів фінансової неспроможності відповідача надавати допомогу дружині, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, суд вважає можливим задовольнити вимоги частково та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення їх сином трьох років.
Аліменти слід стягувати з дати подачі позовної заяви до суду 22.12.2021 року.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн. в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 75, 84, 180-183, 191 СК України, суд ,
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 лютого 2021 року, до досягнення дитиною повноліття.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 22 лютого 2021 року до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трьох років.
В інший частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн. в дохід держави.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Дане заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Солонянського районного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня оголошення рішення.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 11.02.2022.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м.Дніпропетровська, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с.Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3

Суддя О.О. Тітова