Єдиний унікальний номер 2-1154/11
Номер провадження 22-ц/804/274/22
Номер провадження 22-ц/804/274/22 Доповідач Корчиста О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 лютого 2022 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Никифоряка Л.П., Новікової Г.В.

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмуті цивільну справу №2-1154/11 за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: Червоногвардійський відділ державної виконавчої служби у місці Макіївці Східного міжрегіонального управління юстиції (місто Харків), Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк»,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 ,

на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 жовтня 2021 року,

встановив:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: Червоногвардійський відділ державної виконавчої служби у місці Макіївці Східного міжрегіонального управління юстиції (місто Харків), Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк».

В обґрунтування скарги вказував, що 27.02.2012 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження за №31427240 з примусового виконання виконавчого листа №2-1154/11 від 27.01.2012 року, виданого Червоногвардійським районним судом м. Макіївки Донецької області, відносно боржника ОСОБА_1 про стягнення боргу в сумі 354251,48 гривень.

24.04.2014 року вказане виконавче провадження завершено, про що державним виконавцем Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби у м. Макіївці Східного МРУ МЮ (м. Харків) винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу згідно п.3 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (відмова стягувача від майна боржника).

З 24.04.2014 року по теперішній час (7 років) стягувач: не оскаржував постанову про повернення виконавчого документу від 24.04.2014 року; жодних вимог на протязі всього часу до боржника не пред`являв; повторно не пред`являв виконавчі листи; строк для повторного пред`явлення виконавчих листів в судовому порядку не поновлював.

За інформаційною довідкою від 15.09.2021 року Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: 01 березня 2012 року було внесено запис за №12232235 про арешт на все нерухоме майно, тобто все майно, яке належить Позивачу, який накладено Червоногвардійським відділом державної виконавчої служби у місті Макіївці Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) шляхом винесення Постанови про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження, 31427240, виданий 01.03.2012 року.

Отже, після завершення виконавчих проваджень арешти, накладені на майно боржника, скасовано не було, що порушує законні права та інтереси боржника, зокрема, право щодо права власності та розпорядження нерухомим майном.

До того ж, виконавче провадження, в рамках яких було вчинено обтяження майна боржника є давно завершеним, а тому, визначальним в даній справі є як протиправна бездіяльність державного виконавця, так і порушення права власності боржника, яке останній хоче відновити.

Також зазначає, що 17.08.2021 року адвокат Романцова Т.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 (боржника), вперше звернулась до Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби у м. Макіївці із заявою про зняття арешту з нерухомого майна, яке було обтяжене за виконавчим листом №2-1154/11 від 27.01.2012 року.

15.09.2021 року звичайним поштовим листом в.о. начальника відділу Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції Донецької області Жабін А. надав відповідь про те, що дійсно відкритих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 на теперішній час не має (згідно поштовому відбитку на конверті поштовий лист було направлено 13.09.2021 року).

Проте відділ державної виконавчої служби відмовився зняти арешт. Про підстави такої відмови останній у своєму листі-відповіді не зазначив.

Боржник вважає таку бездіяльність в.о. начальника відділу Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції Донецької області Жабін Андрія - неправомірною, та вважає, що є всі підстави для зобов`язання Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби у м. Макіївці зняти арешт з нерухомого майна, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Посилаючись на наявність підстав для зняття арешту з нерухомого майна, просив визнати неправомірною бездіяльність в.о. начальника Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції Донецької області Жабіна А., щодо не зняття арешту нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження №31427240 за виконавчим листом №2-1154/11 від 27.01.2012 року, виданим Червоногвардійським районним судом м. Макіївки Донецької області. Зобов`язати Червоногвардійський відділ державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції Донецької області зняти арешт з всього нерухомого майна (невизначене майно, все нерухоме майно), в тому числі зняти арешт з двокімнатної квартири за адресою : АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , який було накладено за виконавчим листом №2-1154/11 від 27.01.2012 року, виданим Червоногвардійським районним судом м. Макіївки Донецької області, в межах виконавчого провадження №31427240.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 жовтня 2021 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність в.о. начальника відділу Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби у місці Макіївці Східного міжрегіонального управління юстиції (місто Харків) Жабіна А.С., заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 жовтня 2021 року, постановити рішення про задоволення скарги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновок суду першої інстанції про пропуск строку на звернення зі скаргою є помилковим.

Суд неправильно трактує вимоги ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», тому що ч. 5 цього Закону передбачені строки оскарження рішення та дій виконавця, а строки оскарження бездіяльності наведеною нормою не передбачені.

Тому судом першої інстанції зроблено неправильний висновок щодо пропуску строку для звернення зі скаргою до суду. Посилається на висновки Верховного Суду, викладені в постанові по справі №175/3995/17-ц від 25 березня 2020 року, якими триваюче правопорушення розуміється як проступок, пов`язаний тривалим та безперервним невиконанням суб`єктом обов`язків передбачених законом.

Постанови про повернення виконавчого документу стягувачу виносились 24.04.2014 року, тому до спірних відносин підлягають застосуванню положення Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, якими передбачено випадки, коли реалізація арештованого майна на торгах може не відбутися.

Посилається на правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року по справі №911/100/18 та Постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 04 березня 2019 року по справі №921/1105/15-г/4.

03 лютого 2022 року до Донецького апеляційного суду від Макіївського відділу державної виконавчої служби у місці Макіївці Східного міжрегіонального управління юстиції (місто Харків) надійшов відзив, в якому вони просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін. В обґрунтування відзиву зазначено, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримав та просив її задовольнити.

Інші сторони в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частині 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частиною 1, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону ухвала суду першої інстанції відповідає виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з безпідставності вимог скарги та того, що строк для подання скарги на бездіяльність державного виконавця пропущений без поважних причин. Крім того кредитором відновлено провадження по справі, в якій заставним майном є майно, з якого заявник (скаржник) ОСОБА_1 просить зняти арешт, що в подальшому унеможливить виконання рішення суду та може порушити права кредитора, а також не надання заявником відомостей щодо погашення заборгованості перед стягувачем.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розділом VІІ Цивільного процесуального кодексу України передбачений судовий контроль за виконанням судових рішень.

Так, частиною першою статті 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Право сторін та інших учасників справи на оскарження до суду рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення також передбачено статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.

01 лютого 2008 року між відкритим акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (відповідно до статуту від 11.09.2009 року) та фізичною особою ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №22033/812, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 29300 доларів США. Кредит надавався на строк з 01 лютого 2008 року по 31 січня 2028 року із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,9% річних.

01 лютого 2008 року, в забезпечення виконання зобов`язань з кредитним договором №2233/812 між банком, позичальником та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №460/1, згідно умов якого ОСОБА_3 взяла на себе обов`язок перед Банком відповідати за зобов`язання Позичальника, які виникають із умов кредитного договору в повному обсязі цих зобов`язань.

Крім того в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором №2233/812 від 01.02.2008 року між Банком та позичальником ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки №460 від 01 лютого 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Макіївського нотаріального округу Пірог Ю.С., реєстровий номер 738.

Згідно з договором іпотеки Іпотекодавцем передано в іпотеку Банку нерухоме майно двокімнатна квартира загальною площею 43,7кв.м., житловою площею 30,10кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . (надалі предмет іпотеки).

Предмет іпотеки за вказаним договором іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі продажу, посвідченого 01.02.2008 року посвідчений приватним нотаріусом Макіївського нотаріального округу Пірог Ю.С., реєстровий номер 736.

Згідно витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек №16770542 від 01.02.2008 року квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , іпотеко держателем якого є АБ «Укргазбанк», внесено в Державний реєстр іпотек за номером НОМЕР_1 .

Згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 16770331 від 01.02.2008 року квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , іпотеко держателем якого є АБ «Укргазбанк», внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстровим номером 6509473.

Факт отримання кредитних коштів ОСОБА_1 в сумі 29300 доларів США підтверджується випискою по особовому рахунку позичальника ОСОБА_1 за період з 01.02.2008р. по 12.11.2009р., а також розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 2233/812 від 01.02.2008 року станом на 12.11.2009р.

Позовна заява ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Донецької філії ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки надійшла до Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області 13 липня 2011 року, де було заведено обліково-статистичну картку на цивільну справу (позовне провадження), справа №2-1154/11, провадження по справі №2/553/4918/11; суть позову зазначено про стягнення заборгованості, рух цивільної справи відображено в обліково-статистичній картці на цивільну справу (позовне провадження).

Відповідно до Рішення Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 17.10.2011 року за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 солідарно на користь Публічного Акціонерного Товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» загальну суму заборгованості за кредитним договором №2233/812 від 01.02.2008 року в розмірі: за простроченим кредитом 27584 доларів США 07 центів, прострочені відсотки 6225 доларів США 71 цент, нараховані відсотки за період з 0.03.2011 року по 17.10.2011 року 2299 доларів США 41 цент, що разом складає 36109 доларів США 19 центів, пеню в сумі 56609,32 гривень, та штраф в розмірі 7400 гривень, судовий збір в розмірі 1700 гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі в розмірі 120 гривень, а всього стягнути 36109 доларів США 19 центів, та 65829,32 гривень. Рішення не оскаржене та набрало законної сили.

Постановою державного виконавця Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби м. Макіївки від 11 березня 2011 року на підставі виконавчого листа №2-209 від 14.02.2011 року, виданого Червоногвардійським районним судом м. Макіївки Донецької області, відкрито виконавче провадження №25123780 відносно боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) про звернення стягнення на предмет іпотеки двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , стягувач ПАТ «Укргазбанк», накладено арешт на вказану квартиру із забороною її відчуження, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №10939878 від 15.03.2011 року.

Постановою державного виконавця від 24 квітня 2014 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.3 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на час вчинення процесуальної дії - відмова стягувача від майна боржника).

Водночас в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявні відомості про те, що на квартиру, за адресою: АДРЕСА_2 , накладено арешт 10939878 на підставі вищевказаної постанови у виконавчому провадженні 25123780.

Постановою державного виконавця Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби м. Макіївки від 11 березня 2011 року на підставі виконавчого листа №2-209 від 14.02.2011 року, виданого Червоногвардійським районним судом м. Макіївки Донецької області, відкрито виконавче провадження № 25130213 (зведене провадження 25131286) відносно боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення боргу в розмірі 1820,00грн. солідарно на користь ПАТ «Укргазбанк».

Постановою державного виконавця від 24 квітня 2014 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.3 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на час вчинення процесуальної дії - відмова стягувача від майна боржника).

Водночас в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявні відомості про те, що на невизначене майно, все нерухоме майно боржника 15.03.2011р. накладено арешт №10941191 на підставі постанови державного виконавця Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби м. Макіївки від 11 березня 2011 року у виконавчому провадженні 25130213.

Постановою державного виконавця Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби м. Макіївки від 11 березня 2011 року на підставі виконавчого листа № 2-209 від 14.02.2011р., виданого Червоногвардійським районним судом м. Макіївки Донецької області, відкрито виконавче провадження №25132701 (зведене провадження 25131286) відносно боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення боргу в розмірі 255797,35 гривень солідарно на користь ПАТ «Укргазбанк».

Постановою державного виконавця від 24 квітня 2014 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.3 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на час вчинення процесуальної дії - відмова стягувача від майна боржника).

Водночас в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявні відомості про те, що на невизначене майно, все нерухоме майно боржника 15.03.2011р. накладено арешт №10941414 на підставі постанови державного виконавця Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби м. Макіївки від 11 березня 2011 року у виконавчому провадженні 25132701.

Постановою державного виконавця Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби м. Макіївки від 27 лютого 2012 року на підставі виконавчого листа №2-1154 від 27.01.2012 року, виданого Червоногвардійським районним судом м. Макіївки Донецької області, відкрито виконавче провадження № 31427240 відносно боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення боргу в розмірі 354251,48 гривень солідарно на користь ПАТ «Укргазбанк».

Постановою державного виконавця від 24 квітня 2014 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.3 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на час вчинення процесуальної дії - відмова стягувача від майна боржника).

Водночас в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявні відомості про те, що на невизначене майно, все нерухоме майно боржника 15.03.2011 року накладено арешт №12232235 на підставі постанови державного виконавця Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби м. Макіївки від 01 березня 2012 року у виконавчому провадженні 31427240.

Листом від 11 вересня 2020 року №3657 Червоногвардійський відділ державної виконавчої служби у місті Макіївці повідомив, серед іншого, про те, що зняття арешту з майна боржника регламентується ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження», на теперішній час відсутні правові підстави для зняття арешту по виконавчим провадженням, з приводу яких він звертався.

Відповідно до рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18.12.2020 року (справа №233/4380/20) за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 , до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Червоногвардійський відділ державної виконавчої служби у місті Макіївці Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), про зняття арешту з нерухомого майна у задоволенні позовних вимог відмовлено. Рішення не оскаржене та набрало законної сили 19.01.2021року.

Відповідно до Ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04.01.2021 року (справа №2-1154/11) за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Східної регіональної дирекції АБ «Укргазбанк» про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки вимоги задоволено, відновлено провадження у справі №2-1154/11. Ухвала не оскаржена та набрала законної сили 20.01.2021 року.

Відповідно до рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16.04.2021 року (справа №233/5881/20) за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 , до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Червоногвардійський відділ державної виконавчої служби у місті Макіївці Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), про зняття арешту з нерухомого майна у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відповідно до Постанови Донецького апеляційного суду від 21.07.2021 року за скаргою ОСОБА_1 апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16.04.2021 року скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Червоногвардійський відділ державної виконавчої служби у місті Макіївці Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), про зняття арешту з нерухомого майна, закрито. Постанова набрала законної сили 21.07.2021 року.

З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що аргументи ОСОБА_1 в скарзі на бездіяльність в.о. начальника відділу Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції Донецької області Жабіна Андрія щодо не зняття арешту з нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , в межах виконавчого провадження №31427240 за виконавчим листом №2-1154/11 від 27.01.2012 року, виданим Червоногвардійським районним судом м. Макіївки Донецької області, а також про не пропущення строків оскарження бездіяльності державного виконавця у 10-денний термін з поважних причин, а саме строків дізнавання ним про протиправну бездіяльність, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Отже, зняття арешту зі спірного майна, про що просив ОСОБА_1 , в подальшому може унеможливити виконання рішення суду та порушити права кредитора.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Аналіз наведених норм права та встановлені обставини справи дають підстави для висновку, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального і процесуального права, й зводяться до переоцінки доказів, що були предметом дослідження в суді першої інстанції та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.

Підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 09 лютого 2022 року.

Головуючий О.І. Корчиста