УХВАЛА

01 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 463/4773/17

провадження № 61-21024ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційних скарг ОСОБА_1 , поданих представником ОСОБА_2 , на постанову Львівського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року (вх.№44442/0/220-21 та вх.№ 45120/0/220-21) в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації та зустріним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про вселення,

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2021 року представник ОСОБА_2 , діючий в інтересах ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку та з використання системи «Електронний суд» надіслав на адресу Верховного Суду касаційні скарги на постанову Львівського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року (вх.№44442/0/220-21 та вх.№ 45120/0/220-21).

Вивчивши касаційні скарги, суд дійшов висновку про те, що вони не можуть бути прийняті до розгляду, виходячи з таких підстав.

Подані касаційні скарги (вх.№44442/0/220-21 та вх.№ 45120/0/220-21) аналогічні за змістом одна одній. Крім того, скаржником було подано засобами електронного поштового зв`язку касаційну скаргу на ту ж постанову Львівського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року (вх.№ 44375/0/220-21).

Таким чином, скаржником подано різними засобами поштового зв`язку три касаційні скарги на одне і те ж судове рішення.

Оскільки процесуальним законодавством не передбачена можливість подавати одночасно кілька касаційних скарг на одне й те ж судове рішення, то скаржнику необхідно уточнити, яку саме з трьох касаційних скарг він має намір підтримувати.

Подані касаційні скарги (вх.№44442/0/220-21 та вх.№ 45120/0/220-21) оформлені з порушенням вимог статті 392 ЦПК України, оскільки скаржником не було належним чином зазначено підстави касаційного оскарження.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Касаційні скарги не містять чіткого посилання на підстави касаційного оскарження з переліку, визначеного частиною другою статті 389 ЦПК України.

Скаржник посилається на застосування судом апеляційної інстанції норм права без врахування правових висновків Верховного Суду, проте, не вказує чітко норми права, з застосуванням яких не погоджується та не зазначає, якої з підстав касаційного оскарження стосуються такі доводи. Суд в свою чергу не уповноважений на власний розсуд з контексту касаційної скарги обирати підстави касаційного оскарження.

Крім того, касаційна скарга містить посилання на інші порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права стосовно порушення порядку оцінки доказів, проте, скаржник чітко не зазначає, якої з підстав касаційного оскарження стосуються такі доводи.

Скаржником не було чітко виконано вищевказані дії, не зазначено в повному обсязі підстави касаційного оскарження.

Суд касаційної інстанції за результатами касаційної скарги надає оцінку діям судів попередніх інстанцій щодо застосування цієї норми права у спірних правовідносинах та правовий висновок щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах.

Належне зазначення скаржником підстав для касаційного оскарження є обов`язковою умовою щодо оформлення касаційної скарги, яка необхідна для подальшого вирішення питання про відкриття касаційного провадження та для подальшого розгляду касаційної скарги.

Скаржником не виконано в повній мірі вимоги законодавства стосовно зазначення підстав касаційного оскарження, в зв`язку з чим касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Суд касаційної інстанції роз`яснює, що скаржнику для усунення даного недоліку, а також з метою недопущення подвійного тлумачення змісту касаційної скарги, необхідно надати до суду уточнену касаційну скаргу, в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити підставу(и) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування.

Тобто, заявнику слід чітко зазначити конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України, який (які) відповідно до змісту касаційної скарги є підставою (підставами) для подачі даної касаційної скарги та відповідне обґрунтування (посилання на норму права, з застосуванням якої не погоджується скаржник, правові висновки Верховного Суду, висловлені в подібних правовідносинах тощо) з урахуванням вимог цієї ухвали.

Також за подання касаційної скарги не сплачений судовий збір.

Так скаржником подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до закінчення касаційного провадження у справі, в обґрунтування якого посилається на незадовільний майновий стан.

Вивчивши подане клопотання, суд дійшов висновку про те, що у його задоволенні слід відмовити, виходячи з такого.

Відповідно до вимог частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, якщо: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

За правилами статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Скаржником на момент подання клопотання не надано доказів на підтвердження обставин, на які посилається як на підставу для відстрочення сплати судового збору, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За правилами статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 200% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, скарги.

Оскаржуваною постановою вирішено первісні та зустрічні позовні вимоги. Постанова суду апеляційної інстанції оскаржується в повному обсязі, а тому суму судового збору слід обчислювати, виходячи з загальної суми судового збору, яка підлягала сплаті за подання первісного та зустрічного позовів.

Так з первісним позовом ОСОБА_3 звернулася до суду в 2017 році та заявила дві вимоги немайнового характеру.

Відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на день звернення з позовом, за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01 січня 2017 року був встановлений у розмірі 1 600,00 грн.

Таким чином, за подання первісної позовної заяви з врахуванням вимог частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1 280,00 грн.

З зустрічним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду в 2018 році та заявив одну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на день звернення з позовом, за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01 січня 2018 року був встановлений у розмірі 1 762,00 грн

Таким чином, за подання зустрічного позову підлягав сплаті судовий збір у розмірі 704,80 грн.

За таких обставин, за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 3 969,80 грн ((640+640+704,80)х200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд,055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За таких підстав касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та на підставі вимог статей 185, 393 ЦПК України підлягає залишенню без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Львівського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року до закінчення касаційного перегляду справи.

Касаційні скарги ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на постанову Львівського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року(вх.№44442/0/220-21 та вх.№ 45120/0/220-21) залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали до касаційної скарги застосовуються наслідки, передбачені цивільним процесуальним законодавством.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш