ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

08 лютого 2022 року

м. Харків

справа № 635/8789/20

провадження № 22-ц/818/1085/22

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз»

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 09 липня 2021 року, ухвалене суддею Карасава І.О. -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2020 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання.

В обґрунтування позову зазначає, що на ім`я ОСОБА_1 відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за яким відповідачу здійснювалось газопостачання. 04 червня 2019 року представником позивача була проведена перевірка за адресою відповідача. За результатами вказаної перевірки встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме познаки несанкціонованого втручання в роботу ПЛГ. Пломба завода-виготовника викликає сумнів. Порушена рядність лічильного механізму ПЛГ, про що відповідно до пункту 1 глави 5 розділу ХІ Кодексу було складено Акт про порушення від 04 червня 2019 року №126, який підписаний представником позивача та відповідачем без зауважень. На підставі виявлених порушень, представниками позивача лічильник газу в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 було демонтовано та направлено на експертизу, згідно висновку експертизи було встановлено втручання в газовий лічильник. За результатами проведеної експертизи було складено акт №1174Е від 18 червня 2019 року, скріплений підписами членів комісії та підписаний відповідачем без будь-яких зауважень. 20 грудня 2019 року на відповідній комісії підприємства АТ «Харківміськгаз» було розглянуто акт про порушення від 04 червня 2019 року №126. Розглянувши вказаний акт комісією було прийнято рішення про задоволення акту. Відповідач особисто був присутній на засіданні комісії та був ознайомлений з вартістю необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу. Відповідачу також був вручений рахунок на оплату вартості необлікованого(донарахованого) об`єму природного газу, а також повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу. Вартість необлікованого(донарахованого) об`єму природнього газу в період з 28 грудня 2018 року по 03 червня 2019 року склала 34 019,96 грн.

Просить суд стягнути з відповідача на їх користь суму вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в розмірі 34 019,96 грн., 3% річних 908,75 грн., інфляційні втрати 1 360,80 грн.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 09 липня 2021 року позов АТ «ОГС «Харківміськгаз» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» заборгованість за надані послуги з газопостачання у розмірі 34 019, 96 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» суму інфляційного збільшення суми боргу за спожиті комунальні послуги з газопостачання у розмірі 1 360,80 грн. та суму 3 % річних від простроченої суми боргу за спожиті комунальні послуги з газопостачання у розмірі 908,75 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» судові витрати у розмірі 2 102 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції фактично ухилився від з`ясування дійсних обставин та підстав прийняття рішення позивачем про стягнення з нього 34 019, 96 грн. Суд ухилився від обов`язку щодо повного та всебічного встановлення всіх обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «ОГС «Харківміськгаз» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив із доведеності заявлених позовних вимог.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» встановлено: «Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами».

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу визначається Законом України «Про ринок природного газу».

У статті 1 цього Закону наведено перелік визначень, зокрема: газорозподільна система - технологічний комплекс, що складається з організаційно і технологічно пов`язаних між собою об`єктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам; постачальник природного газу (далі - постачальник) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу; постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів; розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу; оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

Відносини між газопостачальними організаціями та громадянами споживачами газу регламентуються «Правилами постачання природного газу», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 2496 та Кодексом газорозподільних систем, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494.

АТ «ОГС «Харківгаз», як Оператор ГРМ відповідно до пунктів 2- 3 Глави 2 Розділу І Кодексу газорозподільних систем виконує функції розподілу природного газу, забезпечення комерційного обліку природного газу, формування добових, декадних, місячних, квартальних та річних показників фактичного об`єму та обсягу передачі (розподілу, споживання) природного газу тощо.

Постачальником природного газу є суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу ТОВ «Харківгаз Збут».

Також, АТ «ОГС Харківгаз», як Оператор ГРМ, здійснює комерційний облік природного газу в газорозподільній системі.

Абзацом 1 пункту 2 Глави 1 Розділу IX Кодексу газорозподільних систем визначено, що порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та Оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до п.2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Відповідно до п.4 розділу ІІІ Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений позивачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником.

Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Харківгаззбут», затверджений постановою НКРЕКП № 2500 від 30 вересня 2015 року.

Відповідно до пункту 7 Глави 3 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Договір на розподіл природного газу є договором публічним та договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказам, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачем природного газу. На ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

У позовній заяві АТ «ОГС «Харківміськгаз», який є правонаступником ПАТ «Харківгаз», зазначає, що за місцем надання відповідачу послуг з газопостачання: Харків, Оздоровчий комбінат заводу, буд. 2 було виявлено несанкціоноване втручанням в роботу ЗВТ. На підставі виявленого порушення підприємством ПАТ «Харківміськгаз» було складено акт-розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за цінами закупівлі від 20 березня 2019 року, згідно з яким за період з 28 грудня 2018 року по 03 червня 2019 року вартість необлікованих (донарахованих) об`ємів природного газу становить 34 019,96 грн.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно вимог статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Стаття 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, апеляційним судом встановлено, що 04 червня 2019 року представниками ПАТ «Харківміськгаз», який є правонаступником ПАТ «Харківгаз», був проведений огляд газового обладнання за вищевказаною адресою, за результатами якого було встановлено порушення вимог Кодексу газорозподільних систем, а саме: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (тип Gallus-2000 G-4, зав. № 0066652), про що було складено відповідний Акт про порушення №126 від 04 червня 2019 року в присутності споживача ОСОБА_1 , який був підписаний представниками позивача та відповідачем.

04 червня 2019 року представниками ПАТ «Харківміськгаз» складено Акт про порушення №126, а також Акт №5023 про виявлені порушення.

04 червня 2019 року у зв`язку із виявленим несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ, газовий лічильник Gallus-2000 G-4, зав. № 0066652 було демонтовано та направлено на експертизу в сервісний центр з ремонту та повірки газових лічильників ПАТ «Харківміськгаз», що зафіксовано у відповідному Протоколі № 5023 від 04 червня 2019 року.

Споживача під підпис в протоколі №5023 о/р від 04 червня 2019 року про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи було повідомлено та запрошено для проведення експертизи на 18 червня 2019 року на 11-20 год.

18 червня 2019 року комісією у складі представників Оператора ГРМ, а також за участі уповноваженого представника від метрологічної організації, було проведено експертизу лічильника газу, за результатами якої було встановлено, що пломба-заглушка ціла. Маються механічні пошкодження між склом та корпусом відлікового пристрою з правої сторони, три наскрізні отвори у корпусі відлікового пристрою, є доступ до відлікового механізму. При відкритті відлікового пристрою виявлені механічні пошкодження відлікових колес, про що був складений відповідний Акт № 1174Е від 18 червня 2019 року.

ДП «Укрметртестстандарт» було видано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки «39-1-4/9984 ЦСБ 1174 Е» від 18 червня 2019 року .

За результатами комісійного розгляду Акту про порушення №126 від 04 червня 2019 року, було прийнято рішення про його задоволення. На підставі виявленого порушення підприємством ПАТ «Харківміськгаз» було складено акт-розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за цінами закупівлі від 20 березня 2019 року, згідно з яким за період з 28 грудня 2018 року по 03 червня 2019 року вартість необлікованих (донарахованих) об`ємів природного газу становить 34 019,96 грн.

Відповідно до висновку експертного трасологічного дослідження № 14277 ХНДІСЕ ім. засл. проф. Бокаріуса від 19.09.2019 року, зробленого на замовлення ОСОБА_1 , встановлено, що на корпусі відлікового пристрою лічильника газу Gallus-2000 G4 заводський номер №0066652 є механічні пошкодження у вигляді трьох наскрізних отворів, що характерні для слідів втручання в роботу лічильного механізму. На деталях лічильного механізму лічильника газу Gallus-2000 G-4, зав. № 0066652, в області розташування вищевказаних наскрізних отворів, є сліди сторонньої механічної дії у вигляді утиків, вм`ятин та трас, що характерні для слідів втручання в роботу лічильного механізму. На захисному склі відлікового пристрою лічильника газу Gallus-2000 G-4, зав. № 0066652 є механічні пошкодження, характерні для слідів втручання в роботу лічильного механізму.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Харківгаз» про визнання рішення незаконним відмовлено.

Дане судове рішення набрало чинності, та в суді апеляційної інстанції оскаржено не було.

Відповідно до пункту 2, 3 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу.

Згідно з пунктом 3 частини 2, частини 3 статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема, не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.

Правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є: несанкціонований відбір природного газу; використання приладів обліку природного газу, не повірених або не атестованих в установленому порядку; несанкціоноване втручання в роботу газової інфраструктури (частина 1, пункти 2, 5, 7 частини 2 статті 59 Закону «Про ринок природного газу»).

Відносини між суб`єктами ринку природного газу та оператором газорозподільних систем регулюються нормами Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494.

Кодексом ГРМ, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824, у пункті 4 глави 1 розділу I визначено, що несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу; несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи - втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом несанкціонованого відновлення газоспоживання, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або під`єднання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРМ та/або здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу; несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку необліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Згідно з положеннями, визначеними пунктами 4-6 глави 6 розділу Х Кодексу ГРМ, споживач відповідає за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр).

Для здійснення нарахування позивачем відповідачу необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, слід встановити несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 глави 8 розділу Х Кодексу періодична повірка (у тому числі, демонтаж, транспортування монтаж, технічне обслуговування та пов`язаний з такою повіркою ремонт) лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами (населенням) для їх побутових потреб, здійснюється за рахунок Оператора ГРМ незалежно від того, чи є він власником ЗВТ.

Для належної організації періодичної повірки лічильників газу по об`єктах побутових споживачів Оператор ГРМ повинен: 1) мати в наявності персоніфікований перелік всіх лічильників газу побутових споживачів, що знаходяться на ліцензованій території Оператора ГРМ; 2) забезпечити належний моніторинг термінів спливу міжповірочного інтервалу для складання графіка проведення періодичної повірки лічильників; 3) забезпечити періодичну повірку лічильника протягом міжповірочного інтервалу.

У разі якщо заходи з періодичної повірки лічильників, що встановлені на території та/або в приміщенні побутових споживачів, будуть здійснюватися одразу для всіх побутових споживачів багатоквартирного будинку (чи його під`їзду), Оператор ГРМ має завчасно вивісити відповідну об`яву в доступному для споживачів місці.

У разі пропущення терміну періодичної повірки лічильника газу з вини Оператора ГРМ об`єм спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний період визначається за фактичними даними лічильника газу, за яким пропущений термін повірки.

Пунктом 7 глави 9 розділу Х Кодексу передбачено, що уразі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про: 1) пошкодження пломб; 2) пошкодження ЗВТ(лічильникагазу); 3) наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу; 4) непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проектній документації або умовам договору; 5) наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ; 6) наявність несанкціонованого газопроводу; 7) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі ХІ цього Кодексу.

При виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх експертиза у порядку, визначеному цим розділом. При виявленні ознак пошкодження ЗВТ (лічильника газу) за умови відсутності ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована його позачергова чи експертна повірка у порядку, визначеному цим розділом. До отримання результатів експертизи або позачергової чи експертної повірки розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення не здійснюється.

Пунктом 8 глави 9 розділу Х Кодексу передбачено, що якщо за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки ЗВТ буде підтверджений факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, у всіх випадках витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ, та витрати, пов`язані з експертизою або позачерговою чи експертною повіркою ЗВТ, компенсуються за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). При цьому якщо сам ЗВТ за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки буде визнаний таким, що непридатний до подальшої експлуатації та потребує ремонту, витрати, пов`язані з ремонтом ЗВТ або встановленням нового ЗВТ, мають бути компенсовані за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ).

Пунктом 1 глави 10 розділу Х Кодексу передбачено, що якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави.

Пунктом 5 глави 10 розділу Х Кодексу передбачено, що під час проведення експертизи комісія проводить зовнішній огляд пакувального пакета (тари), в який було запаковано ЗВТ та/або пломбу.

Після зовнішнього огляду пакувального пакета (тари) комісією перевіряються: 1) відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним у протоколі; 2) цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознаки порушень, зазначених у протоколі; 3) цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ; 4) цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ; 5) цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ;6) наявність сторонніх предметів у середині ЗВТ; 7) відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації; 8) відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ; 9) відповідність втручань у роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ тощо. Висновок огляду заносять до акта експертизи ЗВТ.

Пунктом 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу передбачено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, зокрема, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Пунктом 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу передбачено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але, не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Відповідно до пунктів 1, 7, 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

На дату складання акта про порушення представник Оператора ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис. У разі неможливості усунути порушення на дату складання акта про порушення (відсутні відповідні засоби чи повноваження) представник Оператора ГРМ робить відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечує контроль за усуненням порушення, що підтверджується окремо складеним актом про усунення порушення.

Під час складання акта про порушення, акта про усунення порушення, акта про припинення/відновлення газопостачання тощо представниками Оператора ГРМ обов`язково фіксуються та зазначаються у вищезазначених актах показання лічильника газу (ЗВТ), за винятком випадків відмови у доступі до об`єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ, визначено, що під несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника газу розуміється, у тому числі, втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку обліковується з порушенням законодавства, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Вказане свідчить про те, що викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу. Зазначене також підтверджується тим, що відповідно до положень глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 18.06.2019 року по справі № 922/1573/18.

В матеріалах справи наявні докази, що свідчать про наявність викривлення даних обліку природного газу, яке є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу лічильника газу.

Даний факт підтверджується наступним доказами, а саме: актом про порушення № 126 від 04.06.2019 року, довідкою ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» № 39-1-4/9984 ЦСБ 1174Е від 18.06.2019 року , висновком експертного трасологічного дослідження № 14277 від 19.09.2019 року, які підтверджують наявність на лічильнику газу Gallus-2000 G4 заводський номер № 0066652 механічних пошкоджень, слідів втручання в роботу лічильного механізму, що відповідачем ОСОБА_1 не спростовано.

Так, згідно пп. 37. п. 4 глави 1 Кодексу газорозподільних систем для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме:

1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу).

При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 24.10.2018 року по справі №914/2384/17.

Позивачем доведено наявність в діях ОСОБА_1 , усіх складових цього правопорушення, наслідків (дії, що призвели до викривлення даних обліку природного газу та причинно-наслідкового зв`язку між втручанням в лічильник та діями позивача).

Відповідно до експертних висновків вбачається, що мало місце втручання в механізм та відліковий пристрій лічильника.

Так, 04 червня 2019 року працівниками позивача складено акт про порушення №126 та №5023 про виявлені порушення, в яких зазначено про сумнів у правильності роботи встановленого за адресою: м. Харків, Оздоровчий комбінат заводу, буд. 2, лічильника типу Gallus-2000 G-4, зав. № 0066652, а саме маються механічні пошкодження між склом та корпусом відлікового пристрою з правої сторони, три наскрізні отвори у корпусі відлікового пристрою, є доступ до відлікового механізму. Пломба-заглушка ціла.

Зі змісту п. 7 гл. 9 розділу Х Кодексу ГРС у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про:1) пошкодження пломб; 2) пошкодження ЗВТ (лічильника газу); 3) наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу; 4) непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проектній документації або умовам договору; 5) наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ; 6) наявність несанкціонованого газопроводу; 7) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Працівниками відповідача в акті експертизи лічильника від 18 червня 2019 року було зазначено порушення щодо механічного пошкодження між склом та корпусом відлікового пристрою з правої сторони, три наскрізні отвори у корпусі відлікового пристрою, є доступ до відлікового механізму. Висновок комісії- втручання в газовий лічильник.

Згідно п.3.3.3 «Положення» експертиза лічильника газу здійснюється в такій послідовності.

3.3.3.1.Комісія проводить зовнішній огляд лічильника газу на предмет відповідності фактичного стану лічильника ознакам, зазначеним в акті про демонтаж лічильника газу. Результати огляду заносять до акту експертизи лічильника газу. Форму акта експертизи лічильника газу наведено в додатку 3 (далі - акт експертизи).

3.3.3.2.Після зовнішнього огляду комісією перевіряються: відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним в акті про демонтаж лічильника газу; цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознак порушень, зазначених в акті про зняття лічильника газу; цілісність заводського та повірчого тавра на лічильнику газу; цілісність відлікового механізму та корпусу лічильника газу; цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка лічильника газу; наявність сторонніх предметів у середині лічильника газу; відповідність маркування лічильника газу нормативно-технічній документації.

3.3.3.3.Після виконання робіт, зазначених у п.п. 3.3.3.1 та 3.3.3.2 цього Положення, проводиться його позачергова повірка згідно з ДСТУ 2708-99 "Метрологія. Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення".

3.3.3.4.Результати огляду та позачергової повірки фіксуються в акті експертизи.

Актом експертизи лічильника від 18 червня 2019 року, довідкою про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №39-1-4/9984 ЦСБ 1174 Е, наданої 18 червня 2019 року ДП «Укрметртестстандарт», за результатами повірки, встановлено, що засіб вимірювальної техніки лічильник газу Gallus-2000 G-4, зав. № 0066652 не відповідає вимогам п.п. 6.4 Р50-071-98 «Лічильники газу побутові. Методи та засоби повірки», наявні ознаки пошкодження відлікового пристрою, що можуть перешкоджати роботі лічильника або впливати на його функціонування, наявність пошкоджень та дефектів лакофарбового покриття лічильника ; висновки комісії - втручання в газовий лічильник.

Крім того, зазначений висновок підтверджуються висновком трасологічного дослідження ХНДІСЕ ім. засл. проф. Бокаріуса від 19.09.2019 року, який було зроблено на замовлення відповідача ОСОБА_1 , згідно якого на корпусі відлікового пристрою лічильника газу Gallus-2000 G4 заводський номер №0066652 є механічні пошкодження у вигляді трьох наскрізних отворів, що характерні для слідів втручання в роботу лічильного механізму. На деталях лічильного механізму лічильника газу Gallus-2000 G-4, зав. № 0066652, в області розташування вищевказаних наскрізних отворів, є сліди сторонньої механічної дії у вигляді утиків, вм`ятин та трас, що характерні для слідів втручання в роботу лічильного механізму. На захисному склі відлікового пристрою лічильника газу Gallus-2000 G-4, зав. № 0066652 є механічні пошкодження, характерні для слідів втручання в роботу лічильного механізм.

Даний висновок ОСОБА_1 не спростовано.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Харківгаз» про визнання рішення- акту про порушення від 04.06.2019 року незаконним - відмовлено.

Дане судове рішення набрало чинності, та в суді апеляційної інстанції оскаржено не було.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд обґрунтовано виходив з наявності підстав для покладення на відповідача обов`язку по відшкодування шкоди.

Враховуючи те, що відповідачем належних та допустимих доказів на спросутвання вказаних обставини не надано, судова колегія приходить до висновку, що факт некоректного обліку спожитого природного газу встановлений наявними в матеріалах справи доказами, а отже й факт несанкціонованого втручання відповідача у роботу лічильника підтверджений. Колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню , а стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «ХАРКІВМІСЬКГАЗ» за період з 28 грудня 2018 року по 03 червня 2019 року підлягає сума заборгованості у розмірі 34 019,96 грн.

Крім цього, відповідно до вимог статті 625 ЦПК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що у зв`язку з неналежним виконанням грошового зобов`язання відповідачу нараховано 3 відсотки річних у розмірі 908,75 гривень та сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 1 360,80 гривень, які також підлягають задоволенню.

Апелянтом до суду апеляційної інстанції на підтвердження своїх доводів наданий висновок експертного дослідження від 17.08.2021 року № ЕД-19/121-21/17812-ПЧ Харківського науково- дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України.

Даний висновок не може бути прийнятий судом апеляційної інстанції до розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 4, 5, 8 ст. 83 ЦПК України передбачено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Вказані норми передбачають, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Оскільки апелянт до суду першої інстанції вищевказаних доказів не надав, хоча і не був позбавлений такої можливості, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги надані апелянтом докази, які були надані лише до суду апеляційної інстанції на підтвердження позиції відповідача.

Крім того, той факт, що акт експертизи лічильника газу від 18.06.2019 року не був підписаний відповідачем ОСОБА_1 , не спростовує обставин встановлених при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанції щодо втручання в роботу лічильного механізму лічильника газу Gallus-2000 G4 заврдський номер 0066652.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 09 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова