Справа № 226/3189/21
Справа 226/3189/21
Провадження № 2/226/50/2022
і м е н е м У к р а ї н и
9 лютого 2022 року м.Мирноград
Димитровський мiський суд Донецької областi у складi:
головуючого суддi Коваленко Т.О.,
за участі секретаря Ковальової І.О.,
учасники судового процесу:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач ОСОБА_2 (не з`явився),
третя особа (представник не з`явився),
розглянувши заочно у вiдкритому судовому засiданнi в місті Мирнограді Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 згідно з договором дарування від 03.08.2020. Відповідач ОСОБА_2 є попереднім власником вказаної квартири, який згідно договору купівлі-продажу квартири № 100 від 17.06.2020 року зобов`язався знятися з реєстраційного обліку місця проживання до 01.10.2020 року. Відповідач з 12.10.2010 зареєстрований в квартирі позивача, але фактично з 2017 року житлом не користувався. Місце мешкання відповідача і де зараз він, їй невідомо, вона з ним не спілкується. У зв`язку з тим, що колишній власник квартири зареєстрований за вказаною адресою, вона сплачує за нього комунальні платежі, що призводить до надмірних грошових виплат. Просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні позивач підтримала вимоги, обґрунтувавши їх викладеними в позовній заяві обставинами, та просила задовольнити їх.
Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства за місцем офіційної реєстрації, клопотання про відкладення розгляду справи або відомості про поважність відсутності в судовому засіданні від нього до суду не надходили.
Враховуючи, що відповідач двічі належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи стосовно нього, позивач не заперечує проти розгляду справи у порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути справу заочно і за відсутності відповідача.
Вислухавши пояснення позивача і свідка та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності, підставою виникнення вказаного права власності є договір дарування від 03 серпня 2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Мирноградського міського нотаріального округу Донецької області Шиманським Є.І. (а.с.12-14).
Згідно з актом №339 від 07.10.2021, складеним координаційним комітетом органів самоорганізації населення м.Мирнограда, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але з 2017 року і по теперішній час не проживає за вказаною адресою (а.с. 22). Цей факт в судовому засіданні підтвердили також свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
ОСОБА_3 , яка доводиться матір`ю позивача, вказала, що особисто купувала квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_2 , в інтересах якого діяла його мати. Вже на той час відповідач декілька років за місцем реєстрації не проживав. Його мати обіцяла, що відповідач зніметься з реєстраційного обліку, коли приїде до неї в гості протягом пів року, але і до цього часу відповідач не приїжджав і з квартири не виписався.
ОСОБА_4 , яка у період часу з 2015 року по 2020 рік проживала по сусідству зі спірною квартирою, підтвердила відсутність протягом цього часу ОСОБА_2 у належній йому квартирі. Крім того, підтримуючи дружні стосунки із позивачем і продовжуючи спілкування і після переїзду у 2020 році, підтвердила відсутність і до цього часу відповідача у квартирі, яка на цей час належить позивачеві.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За змістом ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України у поєднанні з положеннями ст.150 ЖК України дає підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у здійсненні права власності в формі пред`явлення вимоги про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права власності, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод.
За положеннями ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно Закону N475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Таким чином, закон гарантує захист права власності шляхом застосування певних способів захисту, передбачених ст.ст.16,386,391 ЦК України.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з 2017 року, квартирою АДРЕСА_1 за своїм цільовим призначенням не користується, його відсутність в житлі носить безперервний характер. Поважних причин, за яких відповідач не проживає там, чи домовленостей між ним та власником житла ОСОБА_1 щодо порядку його використання судом не встановлено.
Оскільки аналіз встановлених та досліджених судом доказів дає підстави вважати, що відповідач ОСОБА_2 в квартирі не проживає у зв`язку з припиненням права власності на підставі відчуження власником свого майна більше одного року, участі в утриманні житла не приймає, це є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10,12,13,81,141,263-265 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рiшення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою вiдповiдача.
Заяву про перегляд заочного рiшення може бути подано протягом тридцяти днiв з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Донецького апеляційного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.О.Коваленко