Справа № 182/7906/21
Провадження № 2/0182/1280/2022
03.02.2022 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Багрової А.Г.
судового засідання - Снєгульської В.М.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів
Заяви по суті справи.
Позивач звернувся з позовом та просить суд зменшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини заробітку(доходу) щомісяця на 1/6 частину(а.с. 1-4), оскільки 09.10.2012 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 і у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що з нього на утримання сина ОСОБА_5 за судовим наказом стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частина від його заробітку (доходу) щомісячно. Таким чином всього на двох дітей з нього стягнуто аліменти в розмірі Ѕ частина від його доходів, але це суперечить ст. 161 ЦПК України, оскільки передбачено, що стягнення аліментів на двох дітей дорівнює 1/3 частина від доходів платника. Ця ситуація спричиняє йому тяжке матеріальне навантаження, так як на його утриманні знаходиться сім`я - ОСОБА_4 , яка тимчасово не працює, та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того його обов`язком є допомога батькам. Сплата аліментів в загальному розмірі 1/2 частина від заробітної плати може призвести до виникнення заборгованості за виконавчими провадженнями по сплаті аліментів, що в подальшому також призведе до обмеження його прав у вигляді арешту майна (коштів), тимчасового обмеження виїзду за кордон, обмеження керування транспортним засобом тощо. Вважає, що виплата аліментів в розмірі 1/4 частина від його доходу на утримання сина ОСОБА_6 є неможливою.
Відповідач ОСОБА_2 відзив на позовну заяву не подала.
Інших заяв по суті справи учасники справи суду не подавали.
Процесуальні дії у справі.
Відповідно до ч. 4ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області 06.12.2021 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
В судове засідання з`явився позивач, на задоволенні позову наполягає, згодний на заочний розгляд справи, наслідки заочного розгляду справи зрозумілі.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, викликалася в суд шляхом СМС-повідомлення, направлення копії ухвали, копії позовної заяви, судового виклику за зареєстрованим місцем проживання відповідача, які вручені особисто 10.01.2022 року (а.с.22-23).
Згідно з вимогами ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням того, що відповідачеві відомо про розгляд справи, однак вона не з`явилася у судове засідання, беручи до уваги розумність строків розгляду справи та відсутність відзиву відповідача на позов, наявність згоди позивача на заочний розгляд справи, та той факт, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд, у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України, дійшов висновку про заочний розгляд справи.
Судом встановлено.
Між сторонами виникли спірні правовідносини щодо зміни розміру аліментів.
Відповідно до статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
В судовому засіданні встановлено, що з ОСОБА_1 за виконавчим листом, виданим Нікопольським міськрайонним судом 29.04.2011 року, стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частина усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.5).
Позивач ОСОБА_1 09.10.2012 року уклав шлюб з ОСОБА_4 ( а.с.6)
В шлюбі у них народився син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).
13.09.2021 року Нікопольським міськрайонним судом видано судовий наказ по справі № 182/5218/21, яким стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ім`я одержувача законного представника - матері дитини ОСОБА_4 , у розмірі 1/4 частина з усіх видів заробітку та доходів щомісячно (а.с.10). 21.09.2021 року відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу від 13.09.2021 року по справі № 182/5218/21.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки в нього на утриманні перебуває син ОСОБА_5 від іншого шлюбу з ОСОБА_4 , непрацююча дружина та за рішеннями суду з нього ухвалено стягнути аліменти на утримання ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частина від його заробітку та доходів щомісячно до його повноліття.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
В судовому засіданні позивач пояснив, що він офіційно працює на АТ „НЗФ" майстром, отримує щомісячно заробітну плату, проживає разом з сином ОСОБА_5 та дружиною ОСОБА_4 .
Суд зазначає, що зменшення розміру аліментів допускається лише в тому разі, коли частка заробітку позивача, що припадає на кожного з дітей, які живуть з ним, виявиться меншою, ніж аліменти, які він сплачує. Визначення частки заробітку позивача, що припадає на кожного з дітей, які з ним проживають, повинно провадитися після віднімання тієї частини заробітку, яка була призначена для сплати аліментів. Заробіток, що залишився після віднімання аліментів, ділиться на всіх членів сім`ї, яким згідно з законом позивач зобов`язаний надавати утримання. В це число включається і сам позивач. Лише в тому разі, коли після проведення поділу частка заробітку позивача, що припадає на кожного з дітей, які з ним проживають, буде меншою, ніж аліменти, суд матиме підстави до задоволення позову про зменшення їх розміру.
Як встановлено вище, теперішня сім`я позивача складається з сина, дружини та його самого, даних , що в сім`ї позивача є інші утриманці, крім сина ОСОБА_5 і дружини, у справі відсутні.
Отже, за вирахуванням аліментів, що утримуються на сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частина від заробітку, в сім`ї позивача на кожного утриманця та на його самого припадає 1/4 частина від його заробітку.
При цьому суд звертає увагу на те, що рішенням суду на сина ОСОБА_5 визначено розмір аліментів 1/4 частина, хоча позивач проживає разом з ним однією сім`ю, а отже фактично сплата цих аліментів на утримання сина позивача не свідчить про погіршення його матеріального становища.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з утриманням дитини від іншого шлюбу. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.
Таким чином, сплата позивачем аліментів на старшого сина ОСОБА_6 в розмірі ј частина від його заробітку та доходів щомісячно та на другу дитину ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини від його заробітку на місяць, з яким він проживає разом, не порушує права позивача. Встановлений судами розмір аліментів на утримання дітей є пропорційним та справедливим щодо нього самого та його дітей, а тому доводи позивача про те, що сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі він не може, не відповідає дійсним обставинам справи.
Інших доказів неможливості сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_6 у встановленому судом розмірі суду не надано.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, то йому у позові слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 182,192 СК України, ст.10-13,76-81, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити .
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення.
Повне рішення складено 08.02.2022 року.
Дані про учасників справи.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП не відомо , Зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .
Суддя: А. Г. Багрова