Справа № 653/2130/21
Провадження № 2/653/181/22
РІШЕННЯ

іменем України

12 січня 2022 року

Генічеський районний суд Херсонської області у складі головуючого судді Делалової О.М., за участю секретаря судового засідання Кіщенко А.О., розглянувши за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в:

Представник ПрАТ «СК «УНІКА» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування в розмірі 39 731,96 грн. та судового збору в розмірі 2270,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 01.09.2020 року між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 0284015/4092/0000388, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Chery» д/н НОМЕР_1 . 28.10.2020 р. в м. Генічеськ по пр. Миру, 50 сталася ДТП за участі транспортного засобу мопеду «Ямаха» під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Chery» д/н НОМЕР_1 . Відповідно до постанови Генічеського районного суду Херсонської області від 04.12.2020 р. винним у вчиненні адміністративного правопорушення визнано відповідача, внаслідок порушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до страховика - ПрАТ «СК «Уніка» з заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку № 6691 від 23.11.2020 року, страхового акту № 00382023 від 26.11.2020 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Chery» д/н НОМЕР_1 склала 39 731,96 грн., яку позивачем було виплачено потерпілому.

Відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд на підставі статті 280 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 01.09.2020 року між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 0284015/4092/0000388, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Chery» д/н НОМЕР_1 .

28.10.2020 р. в м. Генічеськ по пр. Миру, 50 сталася ДТП за участі транспортного засобу мопеду «Ямаха» під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Chery» д/н НОМЕР_1 .

Відповідно до постанови Генічеського районного суду Херсонської області від 04.12.2020 р. винним у вчиненні адміністративного правопорушення визнано відповідача, внаслідок порушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

На момент ДТП мопед «Ямаха» не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача у скоєнні ДТП є підтвердженою постановою суду у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності.

28.10.2020 року ОСОБА_2 повідомила «ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» про дорожньо-транспортну пригоду та надала пояснення щодо даної події.

Відповідно до акту огляду транспортного засобу від 03.11.2020 року спеціалістом було здійснено огляд пошкодженого автомобіля «Chery» д/н НОМЕР_1 та надано відповідну оцінку (а.с. 9).

Згідно звіту № 6691 про оцінку вартості (розміру) збитків складеного ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг» вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 47 735,99 грн.

Відповідно до Страхового акту № 00382023 від 26.11.2020 року, сума страхового відшкодування яка підлягає виплаті потерпілій особі становить 39 731,96 грн.

ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 у розмірі 39 731,96 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 185294 від 27.11.2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначені обов`язки учасників ДТП (ст. 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (ст. 38).

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно зі ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. організації і громадяни, діяльність яких пов`язана з підвищеною небезпекою для оточення (транспортні організації, промислові підприємства, будови, власники автомобілів та ін.), зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, якщо не доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо).

Аналізуючи зазначені норми законодавства, роз`яснення, викладене в Постанові Пленуму Верховного Суду України, суд приходить до висновку про стягнення спричиненої матеріальної шкоди з відповідача, який на момент ДТП керував мопедом та своїми діями завдав матеріальних збитків водію автомобіля.

Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Суд звертає увагу на те, що з боку відповідача суду не надано будь-яких заперечень щодо позову та не надано доказів на спростування позовних вимог, зокрема, розміру виплаченого страхового відшкодування.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що винним у вчиненні вищевказаного ДТП було визнано відповідача, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача сплаченої суми страхового відшкодування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В порядку ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись статтями 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 133-142, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280 -284 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" страхове відшкодування за завданні збитки в розмірі 39 731,96 грн. (тридцять дев`ять тисяч сімсот тридцять одна гривня дев`яносто шість копійок) та 2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок) судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 12 січня 2022 року.

Суддя Генічеського районного суду О. М. Делалова