Справа № 308/1786/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2022 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Сарай А.І.,

за участю секретаря судового засідання Козак А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко» про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців виконавчого комітету Ужгородської міської ради, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Малинич Наталія Анатоліївна, про визнання недійсним правочину (договору) відчуження та набуття корпоративних прав (частки у статутному капіталі) та договору дарування квартири,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовною заявою ТОВ «ЕТК «Сіко» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців виконавчого комітету Ужгородської міської ради, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Малинич Н.А., про визнання недійсним правочину (договору) відчуження та набуття корпоративних прав (частки у статутному капіталі) та договору дарування квартири.

02.02.2022 від представника позивача ТОВ «ЕТК «Сіко» генерального директора Брунцвик Л.В. до суду надійшла заява про забезпечення позову, згідно з якою просить:

заборонити вчиняти дії (видавати довіреності, розпорядження та інші дії) щодо: продажу/дарування або укладення будь-якого іншого правочину щодо майна та/або спірних корпоративних прав на користь третіх осіб; закладання майна ТОВ «ЮГ-Рейн» та/або корпоративних прав щодо нього у заставу або будь-який інший вид забезпечення зобов`язань за рахунок майна ТОВ «ЮГ-Рейн» чи відповідних корпоративних прав;

накласти заборону на відчуження чи передачу в заставу усіх транспортних засобів, які належать ТОВ «ЮГ-Рейн», в тому числі транспортних засобів з державними номерними знаками: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .

В обґрунтування вказаної заяви посилається на те, що позивач вже повідомляв суд про результати розгляду у Касаційному цивільному суді справи № 308/1786/20-ц, провадження № 61-10080св21 (постанова від 10 січня 2022 року) щодо забезпечення позову про відновлення майнового стану боржниці ОСОБА_1 шляхом накладення арешту на її корпоративні права у ТОВ «ЮГ-Рейн» та майно, відчужене на користь матері ОСОБА_2 .

Розгляд питання про забезпечення позову тривав більше року.

Товариство звертає увагу на те, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неодноразово вчиняли дії, спрямовані на відчуження будь-якого майна, належного ОСОБА_1 , чи такого, яке товариство намагається повернути у її власність шляхом звернення з позовом. Ці дії вчинялися на шкоду товариству також шляхом відчуження майна ТОВ «ЮГ-Рейн» з метою зменшення реальної вартості корпоративних прав. Відповідач ОСОБА_1 є особою, безпосередньо відповідальною за розпорядження майном ТОВ «ЮГ-Рейн» як директор цього товариства.

Зауважує, що на час звернення з даним позовом вартість чистих активів ТОВ «ЮГ-Рейн» за даними балансу складала 5433200 грн. У власності ТОВ «ЮГ-Рейн» за даними державного сайту «Укртрансбезпека» («Електронний кабінет перевізника») перебували наступні транспортні засоби з державними номерними знаками: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_1 , НОМЕР_13 , НОМЕР_2 , НОМЕР_2 , НОМЕР_14 .

Станом на 31.01.2022 більшість транспортних засобів ТОВ «ЮГ-Рейн» відчужило. У власності відповідача ОСОБА_1 залишилися тільки транспортні засоби з державними номерними знаками: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

Таким чином, як зазначає позивач, відповідачі продовжували діяти недобросовісно, щоб позбавити ефективності обраний позивачем спосіб захисту порушеного права.

Внаслідок вищевказаних недобросовісних дій відповідачів позивач для захисту своїх прав змушений подати заяву про додаткове забезпечення позову.

Додаткове забезпечення позову є можливим за наявності підстав для нього (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 лютого 2020 року у справі № 760/7747/18, провадження № 61-19428ск19).

Наголошує, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 набула майно позивача без належної правової підстави та не відшкодувала вартість цього майна, вона залишається зобов`язаною особою перед позивачем. Повернення майна позивача в натурі від ОСОБА_1 неможливе.

Необхідною умовою стягнення на користь товариства вартості спірного майна є відновлення платоспроможності ОСОБА_1 шляхом повернення відчуженого нею майна, в тому числі корпоративних прав, у її власність та недопущення подальшого зловживання правом шляхом відчуження майна.

Посилаючись на висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08 червня 2021 року у справі № 662/397/15-ц, провадження № 14-20цс21, зазначає, що з вищезазначених підстав позивач просить вжити заходи додаткові забезпечення позову.

Оскільки метою звернення з позовом є повноцінне відновлення платоспроможності ОСОБА_1 як одноосібної власниці транспортного підприємства, позивач вважає обґрунтованим накладення арешту та заборони на відчуження чи передачу у заставу основних засобів (транспортних засобів), які перебувають у власності ТОВ «ЮГ-Рейн».

Беручи до уваги, що вартість підприємства визначається як вартість його чистих активів, а вартість частки учасника визначається виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників товариства пропорційно до розміру частки такого учасника (частина восьма статті 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»), для забезпечення позову необхідно обмежити можливість відчуження активів ТОВ «ЮГ-Рейн» в межах вартості чистих активів на час звернення з даним позовом у сумі 4929832 грн.

Позивач просить забезпечити позов в тому числі шляхом накладення заборони на відчуження чи передачу в заставу наступних транспортних засобів, які належать ТОВ «ЮГ-Рейн» за даними державного сайту «Укртрансбезпека» («Електронний документ перевізника»), з державними номерними знаками: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .

Щодо зустрічного забезпечення позивач просить суд врахувати, що звернення з даним позовом спричинене свідомими діями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , спрямованими на уникнення від сплати позивачу компенсації за відчужене незаконно майно. Відтак за визначенням дії відповідачів вже є протиправними, а протиправним діям держава не повинна потурати та не надавати судовий захист, в тому числі шляхом зустрічного забезпечення. Також позивач звертає увагу на висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 24 квітня 2019 року у справі № 369/13647/17, від 16 вересня 2019 року у справі № 175/59/18, від 01 квітня 2020 року у справі № 318/854/18, а також висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, провадження № 14-729цс19.

Відповідно до частини першої статті 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

За правилами частини першої, третьої, четвертої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

В силу положень статті 153 ЦПК України судом розглянуто дану заяву про забезпечення позову, яку подано після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Частиною першою та другою статті 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії..

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною першою статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до вимог частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Як роз`яснено у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Матеріалами справи встановлено, що предметом позову у даній справі є:

визнання недійсним з моменту укладення договору про відчуження ОСОБА_1 корпоративних прав (частки у статутному капіталі) в обсязі 100 % ТОВ «ЮГ-Рейн» на користь ОСОБА_2 ;

визнання недійсним з моменту укладення договору дарування серії та номер № 1828, виданого 22.11.2019 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Малинич Н.А., на підставі якого ОСОБА_1 відчужено на користь ОСОБА_2 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування позову ТОВ «ЕТК «Сіко» зазначало, що оспорювані договори є такими, що укладені ОСОБА_1 на шкоду ТОВ «ЕТК «Сіко», як кредитору, з метою уникнення від виконання зобов`язань, що виникли на підставі скасування рішення суду (ухвали) у справі № 5008/579/2012 та є за своєю правовою природою фраудаторними правочинами.

Вказувало, що у провадженні Господарського суду Закарпатської області з перебуває заява ТОВ «ЕТК «Сіко» про поворот виконання судового рішення (ухвали) у справі № 5008/579/2012 шляхом стягнення з ОСОБА_1 вартості незаконно відчуженого нею нерухомого майна товариства у сумі 4929832 грн. На дату подання вимоги про стягнення вартості незаконно відчуженого майна ОСОБА_1 була єдиним засновником та одноосібним власником ТОВ «ЮГ-Рейн», вартість чистих активів якого станом на 31.12.2018 складала 5433200 грн. Крім цього, ОСОБА_1 також була одноосібним власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначало, що ОСОБА_1 в процесі провадження стосовно повороту виконання рішення (ухвали) у справі № 5008/579/2012 спочатку передала в іпотеку, а потім відчужила майно, яке мало повернутися у власність ТОВ «ЕТК «Сіко». З цих підстав позивач був змушений звернутися за стягненням із ОСОБА_1 вартості незаконно відчуженого майна.

ОСОБА_1 , з метою ухилення від виконання повороту судового рішення, 22.11.2019 відчужила корпоративні права щодо ТОВ «ЮГ-Рейн» своїй матері ОСОБА_2 , про що позивачу стало відомо 27.11.2019 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

22.11.2019 ОСОБА_1 подарувала своїй матері ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 .

Відчужуючи нерухоме майно та корпоративні права на користь своєї матері, ОСОБА_1 знала про поворот виконання рішення у справі № 5008/579/2012, тому могла передбачити негативні наслідки для себе у випадку виконання повороту судового рішення шляхом звернення стягнення на нерухоме майно та корпоративні права.

Повернення частки у статутному капіталі ТОВ «ЮГ-Рейн» та спірної квартири у власність ОСОБА_1 є необхідною умовою для реального виконання повороту скасованого судового рішення у справі № 5008/579/2012.

Згідно з витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців станом на 01.10.2019 одноосібним засновником (учасником) юридичної особи ТОВ «ЮГ-Рейн» була ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців станом на 27.11.2019 одноосібним засновником (учасником) юридичної особи ТОВ «ЮГ-Рейн» є ОСОБА_2 .

Отже, на час звернення ТОВ «ЕТК «Сіко» із заявою про забезпечення позову одноосібним власником корпоративних прав юридичної особи ТОВ «ЮГ-Рейн» є ОСОБА_2 .

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (інформаційна довідка № 208085605 від 04.05.2020) власником квартири у АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 22.11.2019 № 1828.

З наведеного слідує, що між сторонами дійсно виник спір щодо правочинів з відчуження корпоративних прав та нерухомого майна.

На обґрунтування даної заяви про забезпечення позову ТОВ «ЕТК «Сіко» зазначає, відповідачі неодноразово вчиняли дії, спрямовані на відчуження будь-якого майна, належного ОСОБА_1 , чи такого, яке позивач намагається повернути у її власність шляхом звернення з позовом. Ці дії вчинялися на шкоду товариству також шляхом відчуження майна ТОВ «ЮГ-Рейн» з метою зменшення реальної вартості корпоративних прав, при цьому відповідач ОСОБА_1 є особою, безпосередньо відповідальною за розпорядження майном ТОВ «ЮГ-Рейн» як директор цього товариства.

Можливість розпорядження ОСОБА_2 корпоративними правами у ТОВ «ЮГ-Рейн» свідчить про те, що такі можуть вибути від відповідача на момент виконання можливого рішення про задоволення позову про визнання правочинів недійсними, як таких, що направлені на уникнення звернення стягнення на майно, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України).

Можливість відчуження нерухомого майна є достатньо обґрунтованим припущенням того, що майно може вибути із власності відповідача до третіх осіб на момент виконання рішення, а невжиття заходів забезпечення може в майбутньому дійсно утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову ТОВ «ЕТК «Сіко», знівелювати мету пред`явлення даного позову, з урахуванням специфіки правовідносин та обґрунтування позовних вимог тим, що дії сторін договорів направлені на фіктивний перехід права власності на нерухоме майно та корпоративні права до близького родича з метою приховати це майно від виконання в майбутньому за його рахунок повороту судового рішення.

При цьому інтерес ТОВ «ЕТК «Сіко», захисту якого прагне досягти позивач, полягає в тому, щоб предмет правочинів відчуження перебував у власності конкретної особи, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав, про які вказується у позовній заяві, щодо повороту виконання рішення у господарській справі № 5008/579/2012.

Враховуючи те, що предметом позову є об`єкт нерухомого майна (квартира у АДРЕСА_1 ), а також вищевказані корпоративні права у ТОВ «ЮГ-Рейн», одноосібним власником яких, на момент звернення ТОВ «ЕТК «Сіко» із заявою про забезпечення позову, була ОСОБА_2 , суд вважає, що наведені обставини дають підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, може призвести до позбавлення захисту інтересу ТОВ «ЕТК «Сіко», який полягає в тому, щоб предмет правочинів перебував у власності конкретної особи, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав, на які позивач посилався пред`являючи позов, стосовно повороту виконання рішення у справі господарській справі № 5008/579/2012.

Аналогічного висновку дійшов Закарпатський апеляційний суд у постанові від 03.06.2021 у даній справі, згідно з якою було скасовано ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.05.2020 та задоволено частково заяву ТОВ «ЕТК «Сіко» про забезпечення позову.

Зазначеною постановою апеляційного суду, залишеною без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.01.2022, накладено заборону на відчуження корпоративних прав ТОВ «ЮГ-Рейн», а також накладено арешт та заборону відчуження на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , одноосібним власником якої є ОСОБА_2 .

За наведених обставин, на думку суду, існує обґрунтована необхідність для вжиття заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів, при цьому за встановлених обставин у рамках даної справи доцільним та таким, що відповідає позовним вимогам, суд вважає вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії (видавати довіреності, розпорядження та інші дії) щодо: продажу/дарування або укладення будь-якого іншого правочину щодо майна та/або спірних корпоративних прав на користь третіх осіб, закладання майна ТОВ «ЮГ-Рейн» та/або корпоративних прав щодо нього у заставу або будь-який інший вид забезпечення зобов`язань за рахунок майна ТОВ «ЮГ-Рейн» чи відповідних корпоративних прав.

Разом з тим суд бере до уваги ту обставину, що на момент звернення ТОВ «ЕТК «Сіко» із заявою про забезпечення позову, одноосібним власником корпоративних прав у ТОВ «ЮГ-Рейн» була ОСОБА_2 , а відтак стосовно них у цілому як предмет спору слід вжити наведений захід забезпечення позову, незалежно від того, які дії вчинено з корпоративними правами після подання заяви про забезпечення позову.

Також суд вважає обґрунтованими вимоги позивача у частині забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження чи передачу в заставу транспортних засобів, які належать ТОВ «ЮГ-Рейн», а саме транспортних засобів з державними номерними знаками: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , виходячи з предмету позову та з урахуванням того, що метою звернення з даним позовом є відновлення платоспроможності ОСОБА_1 як одноосібної власниці транспортного підприємства, тобто наявні передбачені процесуальним законодавством підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначене майно основні засоби (транспортні засоби), які перебувають у власності ТОВ «ЮГ-Рейн».

Вимога у частині накладення заборони на відчуження чи передачу в заставу усіх транспортних засобів, які належать ТОВ «ЮГ-Рейн», до задоволення не підлягає, оскільки згідно з даними державного сайту «Укртрансбезпека» («Електронний кабінет перевізника»), що додані позивачем до заяви про забезпечення позову, засобами провадження господарської діяльності ТОВ «ЮГ-Рейн» є транспортні засоби з державними номерними знаками: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , а відтак вжиття заходів забезпечення позову щодо невизначеного майна є безпідставним.

При цьому обрані види забезпечення позову не призводять до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки заборона відчуження корпоративних прав не перешкоджає власнику використовувати правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією та отриманні прибутку.

З огляду на встановлені обставини справи та беручи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог позивача щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позову, в тому числі співрозмірності заходів, який позивач просить вжити у порядку забезпечення позову, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає, що вимоги про забезпечення позову є співрозмірними позовним вимогам, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, а тому заява про забезпечення позову в даній справі є обґрунтованою та підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до частини першої та другої статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову в суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, за наявності яких законодавець встановив обов`язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення (частини третя статті 154 ЦПК України).

При цьому реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за винятком випадків, передбачених частини третьої статті 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, зокрема, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові (постанова Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 753/2380/18-ц).

Відповідно до положень частини першої та другої статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись статтями 149-153, 157, 259, 260, 353-355 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко» про забезпечення позову в цивільній справі задовольнити.

Заборонити вчиняти дії (видавати довіреності, розпорядження та інші дії) щодо: продажу/дарування або укладення будь-якого іншого правочину щодо майна та/або спірних корпоративних прав на користь третіх осіб, закладання майна товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-Рейн» та/або корпоративних прав щодо нього у заставу або будь-який інший вид забезпечення зобов`язань за рахунок майна товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-Рейн» чи відповідних корпоративних прав.

Накласти заборону на відчуження чи передачу в заставу транспортних засобів, які належать товариству з обмеженою відповідальністю «ЮГ-Рейн», а саме транспортних засобів з державними номерними знаками: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

Стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко», , місцезнаходження: вул. Коритнянська, 25, м. Ужгород, Закарпатська область.

Боржник: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_15 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Копію ухвали направити для виконання до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (вул. Заньковецької, 10, м. Ужгород, Закарпатська область) та учасникам справи для відома.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай