Справа № 167/1018/21
Номер провадження 2/167/73/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

10 лютого 2022 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Требика В.Б.,

з участю:

секретаря судового засідання Артюха В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Акціонерне товариство «Акцент-банк» (далі - АТ «Акцент-банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 15363,21 грн.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що відповідно до договору про надання банківських послуг (за заявою від 1 листопада 2018 року) ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах кредитного ліміту, свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. У порушення закону та умов договору ОСОБА_1 свої зобов`язання по погашенню кредиту за договором належним чином не виконав, не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості по зобов`язаннях. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань станом на 16 листопада 2021 року утворилася заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 15363,21 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 7190,31 грн., заборгованість за відсотками - 8172,90 грн. Тому й заявлено АТ «Акцент-банк» позов до суду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. У справі є клопотання від представника позивача ОСОБА_2 про розгляд справи у відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 викликався до суду для розгляду справи, зокрема й через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, однак в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не подав. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов таких висновків.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються положеннями статей 526, 527, 530, 546, 549, 550, 556 Цивільного кодексу України (далі - ЦК).

Судом із копії заяви відповідача від 1 листопада 2018 року встановлено, що між АТ «Акцент-банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг.

До кредитного договору банк додав Витяг з Умов і правил надання банківських послуг, а також Витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна».

Згідно із поданим позивачем розрахунком станом на 16 листопада 2021 року вбачається наявність заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору від 1 листопада 2018 року в сумі 15363,21 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 7190,31 грн., заборгованість за відсотками 8172,90 грн.

З виписки про рух коштів за рахунком ОСОБА_1 , яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, а також періодично сплачував суми на погашення кредиту.

Згідно із ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 526, 527 ЦК встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положенням ст. 1048 ЦК передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ч. 1 ст. 1050 ЦК слідує, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Банк, пред`являючи вимогу про стягнення кредиту, просить стягнути заборгованість за тілом кредиту та заборгованість за відсотками.

Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 1 листопада 2018 року, позивач посилався на «Умови та правила надання банківських послуг».

Проте, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, Умови та правила надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи, не містять ані особистого підпису позичальника, ані дати їх складання. Позивачем, всупереч вимог суду, не надано доказів ознайомлення позичальника саме із такою редакцією Умов та правил надання банківських послуг.

У постанові від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не підписані Умови та Правила надання банківських послуг не можна розцінювати, як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання заяви-анкети.

Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату будь-яких відсотків за користування кредитними коштами, за порушення термінів виконання договірних зобов`язань у розмірі визначеному у розрахунку заборгованості.

Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Умови та Правила надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відтак враховуючи вищенаведене, підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за відсотками в сумі 8172,90 грн. відсутні, а тому в цій частині позову слід відмовити.

Однак, зважаючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-банк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі - 7190,31 грн.

Стягненню із відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 1062,36 грн., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 46,8%.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 141, 259, 265, 280-282 ЦПК, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву АТ «Акцент-банк» задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 у користь Акціонерного товариства «Акцент-банк» заборгованість по кредитному договору за заявою позичальника від 1 листопада 2018 року - 7190 (сім тисяч сто дев`яносто) гривень 31 (тридцять одну) копійку тіла кредиту, та 1062 (одну тисячу шістдесят дві) гривні 36 (тридцять шість) копійок судових витрат.

В решті позовних вимог відмовити через безпідставність.

Заочне рішення може бути переглянуте Рожищенським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою до Рожищенського районного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, шляхом подачі апеляційної скарги через Рожищенський районний суд Волинської області.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення..

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-банк» (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Батумська, 11, ідентифікаційний код юридичної особи 14360080).

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ).

Суддя: В.Б. Требик