Єдиний унікальний номер 234/4954/13-ц
Номер провадження 22-ц/804/462/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2022 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Канурної О.Д., Тимченко О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Гуляєва М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду у м. Бахмут Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 09 грудня 2021 року про роз`яснення судового рішення у справі № 234/4954/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів (суддя першої інстанції Кравченко О.Ю.), -

В С Т А Н О В И В :

11 червня 2013 року Краматорським міським судом Донецької області ухвалено рішення у цивільній справі № 234/4954/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, яким задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 .

У листопаді 2021 року відповідач ОСОБА_2 , в інтересах якого діяв адвокат Кіреєв В.В., звернувся до суду з заявою про роз`яснення рішення суду від 11 червня 2013 року, посилаючись на те, що рішенням суду з ОСОБА_2 були стягнуті на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки від доходу щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 квітня 2013 року і до повноліття старшої дитини сина ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішення суду примусово виконувалось Краматорським міським відділом ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), виконавче провадження ВП № 3907510.

04 січня 2021 року старший син відповідача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 досяг повноліття.

01 березня 2021 року головним державним виконавцем Краматорського МВ ДВС Мироновою М.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, відповідно до якої з 04 січня 2021 року аліменти за вищезазначеним рішенням суду необхідно нараховувати та стягувати із заробітної плати боржника ОСОБА_2 у розмірі 1/6 частки доходу боржника щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 січня 2021 року до повноліття дитини. Вказану постанову було направлено до виконання до бухгалтерії ПрАТ «НКМЗ», у зв`язку з чим даною бухгалтерією здійснювалось нарахування та стягнення аліментів із заробітної плати боржника ОСОБА_2 у визначеному державним виконавцем розмірі з березня 2021 року по жовтень 2021 року. 13 жовтня 2021 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 3907510 згідно пункту 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (закінчення виконавчого провадження у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), у зв`язку із закінченням терміну утримання. При цьому державний виконавець пояснив боржнику, що, оскільки судом у вказаному рішенні суду та у виконавчому документі не зазначено порядок та спосіб стягнення аліментів на молодшого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після досягнення повноліття старшим сином ОСОБА_3 , стягнення аліментів на утримання молодшого сина ОСОБА_4 припиняється згідно пункту 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник просив роз`яснити рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2013 року по справі № 234/4954/13-ц у наступній частині: чи мають стягуватись, відповідно до положень ч. 3 ст. 183 СК України, згідно рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2013 року по справі № 234/4954/13-ц з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання молодшої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після досягнення повноліття найстаршою дитиною сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, тобто у розмірі 1/6 частини усіх видів доходу платника аліментів, до повноліття сина ОСОБА_4 , або іншим чином (порядок, розмір та період).

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 09 грудня 2021 року задоволено заяву відповідача про роз`яснення рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Роз`яснено резолютивну частину рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2013 року у справі № 234/4954/13-ц (провадження №2/234/2038/13), та зазначено, що після досягнення повноліття сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частки з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 січня 2021 року і до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 09 грудня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити відповідачу у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала суперечить положенням ст. 271 ЦПК України, оскільки вона змінює зміст резолютивної частини рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2013 року і фактично є новим рішенням. Крім того, вказане рішення виконано, строк виконання рішення закінчився 04 січня 2021 року, виконавче провадження № 39107510 було закрито 13 жовтня 2013 року відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Також судом проігнорований той факт, що в провадженні Краматорського міського суду Донецької області знаходиться справа № 234/2708/21 за її позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, з якою вона звернулася до суду відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України.

Відповідачем ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Кіреєв В.В., на апеляційну скаргу позивача наданий письмовий відзив, в якому, посилаючись на необґрунтованість та помилковість доводів позивача, просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 та залишити без змін ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 09 грудня 2021 року.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Представник відповідача адвокат Кіреєв В.В. судову повістку-повідомлення про розгляд справи 08 лютого 2022 року отримав 23 січня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 112).

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 08 лютого 2022 року, надіслані апеляційним судом на адреси позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 повернуті на адресу апеляційного суду з відмітками від 25 січня 2022 року «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 113, 114), що у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки.

У наданому відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Кіреєв В.В. просить розглянути справу у його відсутності та відсутності відповідача ОСОБА_2 (а.с. 116-121).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Задовольняючи заяву відповідача про роз`яснення судового рішення суд першої інстанції виходив з того, що після досягнення найстаршою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, аліменти призначені до дня його повноліття припиняються нараховуватися з дня його повноліття, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після досягнення повноліття найстаршою дитиною, аліменти стягуються за вирахування тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, тобто у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) батька і до досягнення повноліття молодшою дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З огляду на викладене суд дійшов висновку про необхідність роз`яснення рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2013 року в редакції оскаржуваної ухвали від 09 грудня 2021 року.

З такими висновками суду колегія суддів не може погодитися в повній мірі, оскільки вони не відповідають нормам процесуального права та вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2013 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 23 липня 2013 року, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/3 частки від доходу щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.04.2013 року та до повноліття старшої дитини сина ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 21-22, 28).

13 жовтня 2021 року головним виконавцем Краматорського МВ ДВС СМУ МЮ (м. Харків) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 3907510 згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (закінчення виконавчого провадження у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), у зв`язку із закінченням терміну утримання.

Звертаючись до суду з заявою, відповідач обґрунтовував необхідність роз`яснення судового рішення в частині стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання молодшого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після досягнення повноліття старшим сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , оскільки у тексті рішення відсутня пряма вказівка на це.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

За змістом зазначеної норми процесуального права суть роз`яснення судового рішення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові та невирішені вимоги, він лише має роз`яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення в цивільній справі» зазначено, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

За своєю правовою суттю роз`яснення судового рішення зумовлене його нечіткістю, якщо рішення є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, роз`яснення полягає в тому, що суд не в праві давати відповідь на нові та не вирішені ним вимоги, а лише має роз`яснити положення ухваленого рішення, які не чітко та не ясно сформульовані.

Таким чином, роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі, однак шляхом постановлення ухвали про роз`яснення суд не вправі змінювати суть самого рішення.

З огляду на те, що рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2013 року у справі № 234/4954/13-ц є чітким, ясним та зрозумілим, ухваленим у відповідності до приписів ст. 183 СК України, однозначно не допускає різних варіантів тлумачення, а його незрозумілість для заявника зумовлена порядком його виконання в частині стягнення аліментів на утримання молодшого сина після досягнення повноліття старшим сином, а роз`яснення рішення суду, в розумінні ст. 271 ЦПК України, не має на меті встановлення порядку його виконання, тому колегія суддів вважає, що передбачені процесуальним законом підстави для роз`яснення судового рішення, за наведеними у заяві доводами відсутні, а тому заява задоволенню не підлягала.

Вимога заявника про роз`яснення рішення та питання щодо стягнення аліментів на підставі рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2013 року по справі № 234/4954/13-ц з боржника на утримання молодшої дитини після досягнення повноліття найстаршою дитиною фактично зводяться до отримання юридичної консультації.

За таких обставин, висновок суду першої інстанцій про необхідність роз`яснення рішення суду з підстав зазначених відповідачем ОСОБА_2 є помилковим. Постановлення судом оскаржуваної ухвали фактично призвело до зміни змісту судового рішення, що відповідно до приписів ст. 271 ЦПК України, не допускається.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно приписів, викладених у п.п. в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, за подання апеляційної скарги нею сплачено судовий збір в розмір 454,00 грн (а.с. 94), з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у вказаному розмірі.

Керуючись ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 09 грудня 2021 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз`яснення рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2013 року у справі № 234/4954/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 08 лютого 2022 року.

Судді: