РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2022 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Романенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач 29.08.2017 року звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником з 21.12.2009 якого є ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту №0 від 20.09.2007 року. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав ОСОБА_2 кредит у сумі 42065,00 дол.США, шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повертати та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 414,63 дол.США 20 числа кожного місяця, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 20.09.2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п.1.1, 1.2 кредитного договору). За користування кредитними коштами ОСОБА_2 зобов`язалася сплатити проценти у розмірі 10,5 % річних. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, встановленому договором. Сторони домовилися, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки (п.1.3 кредитного договору). Згідно п.8.1 кредитного договору у випадку порушення термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань ОСОБА_2 сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору була прийнята порука ОСОБА_1 згідно договору поруки від 20.09.2007 року. Всупереч умов кредитного договору ОСОБА_2 не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та по процентам протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взятті на себе договірні зобов`язання. Позивач направив відповідачам вимоги про усунення порушень договору. Відповідачі вимоги не виконали. Станом на 17.08.2017 року заборгованість за кредитним договором №0 від 20.09.2007 року становить: по кредиту та процентам у розмірі 34178,98 дол.США та пені у розмірі 4045,13 грн., з яких: 33352,45 дол.США заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 1013,17 дол.США за період з 20.01.2017 року по 17.08.2017 року; 826,53 дол.США прострочена заборгованість за процентами за період з 20.04.2017 року по 20.07.2017 року; 1884,48 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 21.01.2017 року по 17.08.2017 року; 2160,65 грн пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за період з 21.01.2017 року по 17.08.2017 року. У зв`язку з викладеним, представник позивача просить стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором №0 від 20.09.2007 року по кредиту та процентам у розмірі 34178,98 дол.США та пені у розмірі 4045,13 грн. солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 13171,42 грн, а саме у рівних частках з кожного по 6585,71 грн.

Ухвалою суду від 27.10.2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 06.09.2018 року розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання.

02.10.2018 року представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 надав до суду відзив, згідно якого просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності до вимог ПАТ «Укрсиббанк» та відмовити у задоволенні позову з необґрунтованістю. ОСОБА_2 вважає позовні вимоги незаконними та необґрунтованими. Позивачем, у підтвердження розміру боргу за кредитом, надано розрахунок та виписку за рахунком № НОМЕР_1 (за період з 20 по 22.09.2007 р.) про видачу кредиту. Надана позивачем виписка не відповідає вимогам до первинного документу, зокрема, у ній не вказані: дата складання; суму операції прописом; посада та підпис особи, відповідальній за здійснення операцій та правильність її оформлення; а розрахунок не є належним доказом. При цьому, позивачем не надано первинні платежі документи, засвідченні належним чином, щодо погашення (повернення) кредиту, нарахування та сплати процентів. Формальний розрахунок та відсутність первинних документів (доказів), робить неможливим визначення фактичного розміру боргу за кредитним договором. За таких умов, позивач не підтвердив належними і допустимими доказами факт надання коштів відповідачу ОСОБА_2 та розмір фактичної заборгованості за кредитним договором. У розрахунку позивача, нарахування процентів за кредитом здійснювалося за двома ставками: 10,5% та 21% річних. Але позов не містить обґрунтувань цього та підстав її зміни. Матеріали позовної заяви не містять повідомлень позивача, на адресу відповідача щодо зміни розміру процентної ставки. До позову додано вимогу позивача, вручену відповідачу ОСОБА_2 , стосовно дострокового повернення кредиту, протягом 31-го дня. Позивач порушив вимоги вказаного закону щодо дострокового стягнення боргу за кредитом. Позивач ще у 2010 р. звернувся до Суворовського районного суду м.Херсона з позовом до відповідачів про дострокове стягнення боргу за кредитним договором. Ухвалою вказаного суду від 22.11.2010 року, у справі №2-4825/10, цей позов залишено без розгляду, за заявою позивача. За таких умов, право дострокової вимоги позивача за кредитним договором виникло ще у 2010 році, він ним скористався, звернувшись з позовом до суду. Подання позивачем позовної заяви до суду у 2017 році, відбулося після спливу строку позовної давності.

Ухвалою суду від 14.02.2019 року клопотання представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про призначення судово-економічної експертизи по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. Призначено експертизу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою суду від 02.08.2019 року поновлено провадження у цивільній справі.

Ухвалою суду від 11.06.2020 року витребувано докази.

Ухвалою суду від 21.09.2020 року долучено до матеріалів справи документи. Продовжено проведення по справі судово-економічної експертизи. Зупинено провадження за справою до отримання висновку.

Ухвалою суду від 29.10.2021 року поновлено провадження у справі та призначено справу до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 16.12.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником з 21.12.2009 якого є ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту №0 від 20.09.2007 року.

Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав ОСОБА_2 кредит у сумі 42065,00 дол.США, шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повертати та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 414,63 дол.США 20 числа кожного місяця, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 20.09.2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п.1.1, 1.2 кредитного договору).

За користування кредитними коштами ОСОБА_2 зобов`язалася сплатити проценти у розмірі 10,5 % річних. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, встановленому договором. Сторони домовилися, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки (п.1.3 кредитного договору).

Сторони домовились, що за умовами цього Договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених частиною 1 пункту 9.2 Договору (п.1.3.2 Договору).

Кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме: споживчі цілі (п.1.4 Договору).

Кредит надається шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника у Банку для подальшого використання за цільовим призначенням (п.1.5 Договору).

Позичальник зобов`язався у разі незгоди із встановленим Банком новим розміром процентної ставки згідно умов пункту 9.2 Договору, повідомити Банк в порядку, передбаченому пунктом 10.2 Договору (п.4.10 Договору).

Відповідно до пункту 8.1 кредитного договору у випадку порушення зобов`язання позичальником у частині несплати чергового ануїтетного платежу в установлений день сплати такого платежу чи сплати у розмірі меншому, ніж передбачено цим договором: на прострочену суму основного боргу банк нараховує відповідні проценти в розмірі діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу, збільшеної на 13,5 %. Нарахування підвищеної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення простроченої суми основного боргу - (дня сплати ануїтетного платежу); на суму прострочених процентів банк може нараховувати пеню, починаючи з 32 (тридцять другого) календарного дня, якщо розрахувати з дати виникнення прострочених процентів. Пеня нараховується в такому порядку: у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такого платежу виражена у гривні; у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквівалентна) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості і розраховується за методом «факт/360» (метод «факт/360» передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування. Позичальник повинен сплатити пеню за цим договором за першою вимогою банку.

Згідно з пунктом 12.1 розділу 12 договору відповідно до статей 525, 611 ЦК України сторони погодили, що у випадку настання обставин, визначених у пунктах 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 8.4, 10.2, 10.14 цього договору, та направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і неусунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від банку, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку, при цьому у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни позичальником адреси без попереднього про це письмового повідомлення банку, чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку з інших підстав протягом 40 календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) банком, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку.

У додатку № 1 до договору кредиту сторонами узгоджений графік платежів та визначення сукупної вартості кредиту, в якому наведені складові частини ануїтетних платежів за кожен місяць на весь строк надання кредиту.

В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору була прийнята порука ОСОБА_1 згідно договору поруки від 20.09.2007 року. Відповідно до його умов поручитель зобов`язується відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов`язань, що виникли за кредитним договором. Відповідальність позичальника та поручителя є солідарною (п.1.4 Договору).

Кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови кредитного договору з позичальником, у наслідок яких збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під згодою розуміється як візування змін в кредитний договір поручителем, так і отримання згоди шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями і т.і. (п.2.1 Договору).

Згідно з пунктом 3.1 договору поруки договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов`язань боржника за основним договором.

Всупереч умов кредитного договору ОСОБА_2 не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та по процентам протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взятті на себе договірні зобов`язання.

Позивач направив відповідачам вимоги за №23-1-2/1550 та №23-1-2/1551 від 08.06.2017 року про погашення заборгованості у розмірі 34350,23 дол.США, з яких: 33352,45 дол.США кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість 753,26 дол.США; 997,74 дол.США прострочена заборгованість по відсотках. Відповідачі порушення договору не усунули та вимогу позичальника не виконали.

Станом на 17.08.2017 року заборгованість за кредитним договором №0 від 20.09.2007 року становить: по кредиту та процентам у розмірі 34178,98 дол.США та пені у розмірі 4045,13 грн., з яких:

- 33352,45 дол.США заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 1013,17 дол.США за період з 20.01.2017 року по 17.08.2017 року;

- 826,53 дол.США прострочена заборгованість за процентами за період з 20.04.2017 року по 20.07.2017 року;

- 1884,48 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 21.01.2017 року по 17.08.2017 року;

- 2160,65 грн пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за період з 21.01.2017 року по 17.08.2017 року.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч.2 ст.509 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України).

Виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, порукою, заставою (ч.1 ст.546 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплаті основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України).

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України).

На підставі укладеного між АТ «УкрСиббанк» (АКІБ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 договору про надання споживчого кредиту №0 від 20.09.2007 року виникло кредитне зобов`язання забезпечене порукою ОСОБА_1 на підставі укладеного між АТ «УкрСиббанк» (АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 договором поруки від 20.09.2007 року.

Відповідно до статті 1 Глави 1 Розділу Ш постанови Правління НБУ від 14 серпня 2003 року №337 «Про затвердження Інструкції про касові операції в банках України» (в редакції чинній на момент укладення Кредитного договору) до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, належить, зокрема, заява про видачу готівки.

Після укладення кредитного договору для здійснення операції надання/отримання кредитних коштів готівкою була оформлена заява на видачу готівки, яка підписана сторонами (позичальником та банком). Наявна в справі Заява на видачу готівки №32 від 20.09.2007 року про видачу ОСОБА_2 з поточного рахунку № НОМЕР_1 грошових коштів в сумі 42065,00 доларів США (еквівалент 212428,25 грн.) є первинним документом (згідно з постановами Правління НБУ №337 від 14 серпня 2003 року та №174 від 1 червня 2011 року), який підтверджує факт надання банком та факт отримання позичальником готівкових кредитних коштів у сумі 42065,00 доларів США, тобто у розмірі та валюті, вказаній у кредитному договорі.

Так, пунктом 1.5 кредитного договору зазначено, що кредит надається шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 у Банку.

Отже, на виконання кредитного зобов`язання АТ «УкрСиббанк» як кредитодавець надав, а ОСОБА_2 як позичальник отримала кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 42065,00 доларів США та використав такі за цільовим призначенням (на споживчі потреби).

Відповідно до висновку експерта №21-3 судово-економічної експертизи, складеного 26.10.2021 року ОНДІСЕ, проведеними дослідженнями в обсязі наданих документів визначено, що (при умові відповідності даних щодо погашення заборгованості по кредиту та відсоткам, зазначених у банківській виписці «Виписка за кредитним договором з (вкл.) 20.09.2007 по (вкл.) 17.08.2017. Код клієнта: . Назва клієнта: ОСОБА_2 . Кредитний договір: 0. Валюта: USD», оригіналам платіжних документів) загальний розмір фактичної заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «УкрСиббанк» за договором про надання споживчого кредиту №0 від 20.09.2007 року, з урахуванням всіх платежів, передбачених його умовами, станом на 17.08.2017 року становить 34 178,98 доларів США (874 049,49 грн.), у т.ч.: заборгованість за кредитом - 33 352,45 дол. США (852 912,87 грн.); заборгованість за процентами - 826,53 дол. США (21 136,62 грн.). Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за період з 21.01.2017 по 17.08.2017 становить 4 045,13 грн., у т.ч.: пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 1 884,48 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами - 2160,65 грн. Що співпадає з даними банку, зазначеними у «Розрахунку заборгованості за кредитом ОСОБА_2 умовам договору про надання споживчого кредиту №0 від 20.09.2007 року».

Проведеними дослідженнями в обсязі наданих документів визначено, що наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості за кредитом ОСОБА_2 відповідає умовам договору про надання споживчого кредиту №0 від 20.09.2007 року та первинним розрахунковим документам про видачу кредиту, оскільки на дослідження були надані тільки первинні документи АТ «УКРСИББАНК» щодо видачі кредиту, а саме: заява на видачу готівки №32 від 20.09.2007р., меморіальний ордер № від 20.09.2007 року, а також розпорядження на видачу кредиту від 20.09.2007р. Тому, дослідити відповідність Розрахунку заборгованості за кредитом первинним розрахунковим документам про погашення кредиту, нарахування і сплату процентів, комісій, пені, штрафів та інших платежів не видається за можливе, у зв`язку з ненаданням Банком та Позичальником на дослідження інших первинних документів.

Враховуючи положення п. 1 та п. 3 розділу III «Економічна експертиза» Науково-методичних рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» від 08.10.1998 р. N 53/5, не видається за можливе визначити, чи відповідають умови договору про надання споживчого кредиту №0 від 20.09.2007 року вимогам чинного законодавства України щодо оформлення операцій з надання кредитів, нарахування та сплати процентів, комісій, пені, штрафів та інших платежів, оскільки самостійне (без попереднього проведення перевірки контролюючим органом) визначення експертом-економістом питання щодо відповідності чинному законодавству України виходить за межі компетенції-економіста на підставі п.2.3. «Інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» від 08.10. 1998 р. N 53/5.

Також, в межах наданих документів не видається за можливе визначити, чи відповідають умови договору про надання споживчого кредиту №0 від 20.09.2007 року вимогам внутрішніх положень ПАТ «УкрСиббанк» щодо оформлення операцій з надання кредитів, нарахування та сплати процентів, комісій, пені, штрафів та інших платежів, оскільки на дослідження за клопотам експерта не були надані внутрішні нормативні документи Банку, чинні протягом дії Договору №0 від 20.09.2007, зокрема, положення про облікову політику, положення про кредитування фізичних осіб, внутрішні положення банку, що визначають політику з управління активами та пасивами, відповідно до яких було надано кредитні кошти за кредитним договором, та інші внутрішні положення банку, що регламентують порядок надання та обслуговування кредитів.

Проведеними дослідженнями в межах наданих документів, документально підтверджуються первинними документами Банку (заява на видачу готівки №32 від 20.09.2007р., меморіальний ордер № від 20.09.2007 року, а також розпорядження на видачу кредиту від 20.09.2007р.) тільки оформлення операції з надання кредиту позичальнику ОСОБА_2 за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 20.09.2007 року у сумі 42065,00 дол.США.

Умови кредитного договору виконувались ОСОБА_2 належним чином та тривалий час, що також є підтвердженням факту надання/отримання кредиту, в сумі та валюті, обумовленій договором, прострочення заборгованості позичальник став мати листопада 2016 року.

ОСОБА_2 допустила невиконання умов кредитного договору, що мало наслідком реалізацію АТ «УкрСиббанк» передбаченого пунктом 5.3 Договору права вимоги дострокового повернення кредиту та нарахованих відсотків у порядку встановленому розділом 12 цього договору.

АТ «УкрСиббанк» виконано умови пункту 12.1 Договору при реалізації права дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів; передбачений Розділом 12 Договору порядок дострокового повернення кредиту дотримано.

Кредитна заборгованість підтверджена належними та допустимими доказами, такими як: кредитний договір, в якому зазначено суму наданого кредиту (п.1.1), строк кредитування (п.1.2), процентну ставку та метод її нарахування (п.1.3, 1.3.3), спосіб надання кредиту (п.1.5) та інші умови; договір поруки; заяву на видачу готівки №32 від 20.09.2007 року (доказ отримання кредитних коштів); меморіальний ордер № від 20.09.2007 року; розпорядження на видачу кредиту від 20.09.2007 року; розрахунок заборгованості за кредитом, в якому зазначені дата сплати та максимальний залишок заборгованості згідно графіку (Додаток №1 до Договору), дата та сума фактичного погашення кредиту, залишок строкової, простроченої та загальний залишок заборгованості; розрахунок заборгованості по процентам, в якому згідно умов договору (п.1.3) визначена процентна ставки, період, за який нараховані проценти, кількість днів, нараховані та сплачені проценти, залишок строкової, процентної та загальний залишок заборгованості за процентами (метод нарахування процентів визначений п.1.3.3 кредитного договору).

Умови кредитного та забезпечувального договорів сторонами узгоджено у відповідності до положень статей 627, 628 ЦК України.

Позичальник ОСОБА_2 , поручитель ОСОБА_1 не надали належних та допустимих доказів на спростування наданого АТ «УкрСиббанк» розрахунку заборгованості, тому саме по собі заперечення розміру заборгованості не приймається.

Кредитні зобов`язання ОСОБА_2 забезпечені порукою ОСОБА_1 .

Підстави для застосування положень частини 1 статті 559 ЦК України для припинення поруки відсутні з огляду на наступне.

Для припинення поруки за положеннями частини 1 статті 559 ЦК України необхідна сукупність таких обставин: зміна основного зобов`язання, відсутність згоди поручителя на таку зміну, збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок такої зміни основного зобов`язання.

Щодо згоди поручителя на зміну основного зобов`язання в частині зміни відсоткової ставки встановлено наступне.

За положеннями частин 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Глави 47-51 ЦК України визначають та регулюють поняття зобов`язання, його сторін, виконання, припинення зобов`язання та його забезпечення.

За положеннями статті 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правове регулювання поняття договору, його сторін, укладення, зміни та розірвання договору здійснено в главах 52-53 ЦК України.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Отже, договір є основною підставою виникнення зобов`язання, в якому відображено зміст даного зобов`язання (взаємні пава та обов`язки кожної зі сторін); при цьому зміна зобов`язання можлива не лише у випадку внесення змін в договір, а й у разі настання певних обставин або використання суб`єктивного права однією із сторін правовідношення на таку зміну (ст.525 ЦК України).

Згідно пункту 1.3.2 Договору про надання споживчого кредиту №0 від 20.09.2007 року сторони домовились, що може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених п.10.2 договору.

Відповідно до пункту 1.3.1 кредитного договору по закінченню 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту та кожного наступного місяця кредитування, процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов пункту 10.2 даного Договору.

Тобто, у зобов`язальних правовідносинах, що виникли між сторонами (позичальником та банком) є те, що у відповідності до умов зобов`язання, яке зафіксоване та виникло на підставі Кредитного договору, процентна ставка за користування кредитними коштами підлягає перегляду протягом кожного наступного місяця кредитування в порядку встановленому договором.

Таким чином, сторонами кредитного договору від 20.09.2007 року №0 погоджено збільшення розміру процентної ставки у разі неналежного виконання позичальником умов кредитного договору.

Отже, враховуючи правомірність нарахування позивачем заборгованості по кредиту, процентам та пені, розмір яких позичальником не спростовано, суд погоджується із визначеною позивачем сумою заборгованості.

Судом встановлено, що відповідачем у справі ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання за укладеним кредитним договором, а відповідачем ОСОБА_1 , як поручителем за договором поруки належним чином не виконані, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Доводи представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про застосування строку позовної давності суд до уваги не приймає, оскільки відповідачами не надано доказів того, що позивач раніше направляв відповідач вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, та саме ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона від 22.11.2010 року у 2010 році було залишено без розгляду позовні вимоги позивача про дострокове стягнення кредитної заборгованості відповідачів. Крім того, матеріали справи свідчать, що відповідачами вичинялися дії щодо переривання строку позовної давності.

З довідки розрахунку (а.с.47-63) та виписки за кредитним договором (а.с.180) вбачається, що позичальник ОСОБА_2 з 13.09.2010 року щомісячно до 28.11.2016 року включно здійснювала погашення за кредитним договором.

Щодо заявлених представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 вимоги про стягнення з позивача на його користь судові витрати, пов`язані з розглядом справи: 18800,00 грн за правничу допомогу; 15000,00 грн за проведення судово-економічної експертизи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні, оскільки відповідачем по-перше, не надано будь-яких доказів на підтвердження їх понесення відповідачем, а по-друге, у разі задоволення позову витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Відповідно до ст.141 ЦПК України користь позивача з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 13171,42 грн., а саме у рівних частинах з кожного по 6585,71 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 19, 81, 133, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.509, 525, 526, 546, 554, 559, 626, 627, 628, 651, 1054 ЦК України, суд

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 20.09.2007 року по кредиту та процентам у розмірі 34178,98 дол.США та пені у розмірі 4045,13 грн. з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_3 , на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» судові витрати у розмірі 13171,42 грн, а саме у рівних частках з кожного по 6585,71 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І. Майдан