Справа № 606/1381/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.

за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Худої І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання їхнього малолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заявлених вимог, вказує на те, що син сторін проживає із позивачем, який несе всі витрати на його утримання, а відповідач ухиляється від покладеного на неї обов`язку по утриманню їхньої малолітньої дитини.

Ухвалою суду від 23 липня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання, яке неодноразово відкладалось судом через неявку учасників справи.

Ухвалою суду від 08 грудня 2021 року клопотання представника позивача про об`єднання в одне провадження цивільних справ №606/1381/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та №606/2602/21 залишено без задоволення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, вказали, що відповідач згідна сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їхнього сина у розмірі 1/6 частини усіх видів її заробітку, оскільки на утриманні має ще повнолітню дочку, яка продовжує навчання, отримує мінімальний заробіток, постійно хворіє, а тому аліменти у розмірі 1/4 частини її заробітку вважає завеликими.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, заслухавши пояснення сторін по справі, покази свідка, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 17 березня 2011 року.

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилась дочка ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видане відділом реєстрації актів громадянського стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області України 16 липня 2003 року, актовий запис № 67.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області України 02 березня 2006 року, актовий запис № 29.

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 24 червня 2020 року у справі №606/976/20 припинено, з дня набрання чинності рішення суду, стягнення із ОСОБА_1 користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в твердій грошовій сумі, у розмірі 700 грн. щомісячно, на підставі рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 травня 2011 року, а також виконавчого листа, виданого на його виконання.

Згідно довідки Тернопільської ЗОШ І-ІІІ ст. №16 ім. Володимира Левицького Тернопільської міської ради Тернопільської області від 14 червня 2021 року за №100, ОСОБА_3 є учнем 9-В класу Тернопільської ЗОШ І-ІІІ ст. №16 ім. Володимира Левицького Тернопільської міської ради Тернопільської області.

Відповідно до копії довідки, виданої Садівницьким товариством «Кооператор» від 15 червня 2021 року за № 91, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з листопада 2018 року постійно проживає разом з ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки ОСББ «Січ-Теребовля» від 17 серпня 2021 року та актів про фактичне проживання особи від 17 серпня 2021 року, ОСОБА_4 зареєстрована та проживає з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 з 30 березня 2013 року по серпень 2021 року. З листопада 2018 року по липень 2019 року ОСОБА_4 проживала разом з батьком ОСОБА_1 в с. Підгороднє Тернопільського району Тернопільської області. З липня 2019 року ОСОБА_4 проживає з матір`ю ОСОБА_2 ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 30 березня 2013 року по даний час. З листопада 2018 року по серпень 2021 року проживає з батьком ОСОБА_1 в с. Підгороднє Тернопільського району Тернопільської області.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , про, що свідчить копія довідки Теребовлянської міської ради Тернопільської області від 06 листопада 2020 року за № 12-10/1606.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в 2013 році вступила в Теребовлянський профільний ліцей, 02 липня 2021 року закінчила навчання із врученням свідоцтва про повну загальну середню освіту, про, що свідчить довідка Теребовлянського профільного ліцею від 16 серпня 2021 року за № 03-15/62.

Згідно довідки про доходи, виданої Теребовлянською міською лікарнею КНП Теребовлянської міської ради, ОСОБА_2 працює медичною сестрою в КНП Теребовлянської міської ради «Теребовлянська міська лікарня» та її загальна сума доходу за період з січня 2021 року по червень 2021 року становить 45838, 80 грн.

Відповідно з копій виписки із санаторної історії хвороби № 607, 661, 558 від 30.06.2015, 08.07.2016, 20.07.2017, виданих ДЗС санаторієм «Гірське повітря», виписок № 646,445,199 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 04.08.2018, 04.07.2019, 09.08.2021, виданих Тернопільським ОПТД, акту дослідження стану здоров`я, виданого Тернопільським ОПТД від 24.12.2015 за № 72, ОСОБА_2 періодично проходить лікування з діагнозом ЗЗТБ.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , пояснила, що вона є дочкою сторін. З 02 грудня 2021 року проживає у квартирі родичів батька у м.Тернопіль, де на даний час навчається, до травня 2021 року проживала з матір`ю. Навчається на бюджетній основі та отримує стипендію, також отримує кошти від здачі в оренду іншої квартири родичів батька. Коли її брат - син сторін ОСОБА_3 приїжджав до мами, то вона купляла йому одяг та інші речі, однак він рідко до неї приїжджає, востаннє ще на Великдень 2021 року.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Положеннями статті 141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтями 180, 181 СК України, передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до діючих норм законодавства батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до положень статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно частини першої статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. При цьому суд врахував заперечення з боку відповідача щодо розміру аліментів.

Так, на переконання відповідача вона має змогу та згідна сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. До відзиву на позов додала копії чеків, виданих АТ КБ «ПриватБанк» щодо перерахунку відповідачем коштів на ім`я ОСОБА_4 , датованих 17.08.2021 та ОСОБА_1 , датованих 08.10.2020 та 17.08.2021, призначення платежу зазначено: «переказ власних коштів».

Крім того, відповідачем долучено до матеріалів справи копії: чеків за покупку ліків з аптеки № 29 ТОВ «АВЕРСІ», квитка на автобус Тернопіль-Лазурне від 26.07.2021 на ім`я ОСОБА_4 , та фото відповідача з дітьми та одягом, який, за словами відповідача вона купляла дітям (дочці та сину).

З цього приводу суд зазначає, що більшість підтверджених витрат відповідачем було здійснено на користь дочки ОСОБА_4 , яка проживала із нею. На даний час дочка ОСОБА_4 є повнолітньою, навчається та проживає у м.Тернопіль, отримує стипендію, що не заперечується сторонами у справі.

Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що в пункті 4 частини першої статті 161 ЦПК України законодавець закріпив, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. З вказаної норми слідує, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину законодавець визначив не менше 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача.

Враховуючи викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , який з 2018 року проживає разом з позивачем, що не заперечується сторонами, враховуючи вік дитини, матеріальний стан відповідача, яка офіційно працевлаштована та має регулярний дохід, а також те, що відповідач визнає вимогу про стягнення з неї аліментів на утримання сина, суд дійшов висновку про необхідність визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову до суду (05 липня 2021 року) і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує в порядку статті 141 ЦПК України.

На підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, визначеному КМУ.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за вимогами щодо стягнення аліментів, то судовий збір у розмірі 908 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 4, 12, 141, 247, 265, 430 ЦПК України, статтями 180, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 липня 2021 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок на користь держави.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

У зв`язку з тим, що з 01.02.2022 по 09.02.2022 включно суддя Мельник А.В. перебувала на лікарняному, повний текст рішення суду складено у перший робочий день судді 10.02.2022.

Суддя А.В.Мельник