Дата документу 09.02.2022
Справа № 334/3698/15-ц
Провадження № 2-др/334/4/22
09 лютого 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Баруліної Т.Є.,
за участю секретаря Панасюри Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2021 р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостібуло задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» заборгованість станом на 24.03.2015 року за кредитним договором № 0127/07/07-CL від 23.07.2007 року у розмірі 352 533,56 грн.

23.11.2021 року від представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» Бурдюг Т.В. надійшла заява, в якій остання повідомила, що у разі задоволення позову, докази щодо фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

07.12.2021 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява, яка була надіслана засобами поштового зв`язку 30.11.2021 року, в якій остання просить суд ухвалити додаткове рішення у справі щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу та стягнути зі ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 500 гривень.

10.01.2022 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, в якому він просить відмовити у стягненні витрат на правову допомогу, оскільки не надано належного доказу, того, що грошові кошти фактично сплачені адвокату.

Вивчивши заяву представника позивача клопотання відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що при ухваленні рішення суду від 25.11.2021 року по справі позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, судом не було вирішено питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки під час розгляду справи представником позивача була надіслана письмова заява, що докази на підтвердження таких витрат будуть надані до суду в строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, тобто, впродовж п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання про стягнення з позивача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч. 1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. ч. 4, 5, 6 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно викладеного у заяві відповідача розрахунку вартості наданої правової допомоги адвокатом Бурдюг Т.В., всього було виконано правничої допомоги на загальну суму 18 500 гривень.

Фактично понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу пов`язані з розглядом справи підтверджуються: Договором про надання правової допомоги від 16.03.2021 р., Заявкою про надання юридичної допомоги №7, Актом наданих послуг від 25.11.2021 року. Копією протоколу №141 Загальних зборів учасників ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб, підприємців та громадських формувань, які були долучені представником позивача до заяви.

Склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу здійснений адвокатом на загальну суму 18 500 грн., суд вважає співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги та їх обсягом, ціною позову та значенням справи для сторони. Розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 18.12.2018 у справі №910/4881/18, від 03.04.2020 у справі № 920/653/19.

Відповідач надав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, проте, належних доказів, які б свідчили про неспівмірність витрат, суду не надав.

Крім того, відповідач ОСОБА_1 просив відмовити у стягненні витрат на правову допомогу, оскільки не надано належного доказу, того, що грошові кошти фактично сплачені адвокату.

Суд звертає увагу відповідача, що витрати на оплату правничої допомоги підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх сторона уже сплатила чи їх вона ще має сплатити. Такі висновки були неодноразово зроблені Верховним судом у постановах 03.10.2019 р. (справа №922/445/19 ), від 09.06.2020 р. (справа №5020-961/2012) та від 02.09.2020 р. (справа №329/766/18).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, аргументи ОСОБА_1 про те, що позивачем не доведено належним чином факту оплати витрат адвоката, пов`язаних з наданням правничої допомоги (фактичної сплати), є неспроможними, оскільки витрати на правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Враховуючи те, що позов задоволено у повному обсязі, а при ухваленні рішення не було вирішено питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, представник позивача підтвердив надані адвокатські послуги, належними засобами доказування, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, що становлять суму в розмірі 18 500 гривень.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (, 04080, м. Київ, вул. О.Терьохіна, 8А, оф. 111) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 500 грн. (вісімнадцять тисяч п`ятсот гривень).

Додаткове рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Баруліна Т. Є.