Справа № 161/497/22
Провадження № 2-о/161/84/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Чигринюк В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

11.01.2022 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою на обґрунтування якої зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_2 та після її смерті залишилася спадщина, яку відповідно до заповіту померла заповіла їй. В грудні 2021 року вона звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину після смерті тітки. Разом з тим, як було встановлено, померла ОСОБА_2 після смерті свого чоловіка - ОСОБА_3 прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав. Нотаріусом був наданий запит, про видачу Витягу з Державного земельного кадастру, щодо земельної ділянки площею 0.0731 га, яка розташована на території садівничого товариства «Дружба» Луцької міської ради, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю (ІІІ-ВЛ №032521), виданого 03.03.2000 року Луцькою міською радою відповідно до рішення виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів № 527 від 24.10.1997 року. Однак Витяг не був наданий у зв`язку з відсутністю кадастрового номера на земельну ділянку. У зв`язку з цим, вона звернулася до землевпорядної організації для виготовлення технічної документації на вищевказану земельну ділянку. Проте, у Державному акті на право власності на земельну ділянку було виявлено технічну помилку у написанні по батькові ОСОБА_3 . Таким чином вона не має можливості прийняти спадщину по Заповіту своєї тітки ОСОБА_2 . Враховуючи наведене, просить суд встановити факт належності ОСОБА_3 . Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів № 527 від 24.10.1997 року, розташовану на території СТ «Дружба» Луцької міської Ради.

21.01.2022 року у відповідь на запит суду від приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Н.А. на адресу суду надійшла копія матеріалів спадкової справи № 26/2021, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 24-59).

До початку судового засідання заявником було подано до суду заяву з проханням розгляд справи здійснювати у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 60).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка заявниці ОСОБА_2 . Зазначене підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 9-зворот).

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 склала заповіт, який був 02.11.2021 року посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ариванюк Н.А. та зареєстрований в реєстрі за №№ 2322, 2323, відповідно до якого все майно, яке належатиме їй на день смерті вона заповіла заявниці ОСОБА_1 (а.с. 6).

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Ариванюк Н.А. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті тітки ОСОБА_2 .

Як вбачається із довідки № 377/01-16, виданої 20.12.2021 року приватним нотаріусом Ариванюк Н.А., 01.12.2021 року було заведено спадкову справу № 26/2021 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , що проживала в АДРЕСА_1 , яка прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_3 за життя належала на праві власності земельна ділянка площею 0.0731 га, яка розташована на території СТ «Дружба» Луцької міської ради, однак у правовстановлюючих документах на неї було допущено помилку в написанні по батькові власника, в зв`язку з чим вона позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права у повному обсязі.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Пленум Верховного Суду України у п. 12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Як встановлено судом, 03.03.2000 року Луцькою міською Радою народних депутатів на підставі рішення Виконавчого комітету № 527 від 24.10.1997 року, на ім`я « ОСОБА_3 », було видано держаний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВЛ № 032521, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2847 (а.с. 5).

Вищевказаним Державним актом ОСОБА_3 передано земельна ділянка площею 0.0731 га, яка розташована на території СТ «Дружба» Луцької міської ради.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер та у відповідному свідоцтві про його смерть серії НОМЕР_2 , по батькові померлого вказано « ОСОБА_4 » (а.с. 9).

Разом з тим, згідно Архівного витягу з рішення виконавчого комітету Луцької міської Ради народних депутаті № 527, від 24.10.1997 року, виданого 22.12.2021 року Державним архівом Волинської області за № 2558/01.29, земельна ділянка на садибному масиві « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на АДРЕСА_2 передавалася у власність « ОСОБА_3 », адреса проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

На переконання суду, наявність розбіжностей в написанні по батькові ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у держаного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВЛ № 032521, а саме: « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_5 », виникла внаслідок технічної помилки.

Про дану обставину також свідчать посвідченням учасника війни серії НОМЕР_3 (а.с. 10), свідоцтвом про одруження ОСОБА_3 та ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 (а.с. 11) та дипломом серії НОМЕР_5 (а.с. 12), у яких по батькові померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 зазначено « ОСОБА_4 ».

При цьому, виправити розбіжність у держаного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВЛ № 032521 у позасудовому порядку не виявляється можливим.

Встановлення належності правовстановлюючих документів має для заявника ОСОБА_1 юридичне значення та породжує юридичні наслідки, від яких залежить реалізація свого права власності на земельну ділянку площею 0.0731 га, яка розташована на території СТ «Дружба» Луцької міської ради.

Таким чином, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77-81, 247, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , держаного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВЛ № 032521, виданого 03.03.2000 року Луцькою міською Радою народних депутатів на підставі рішення Виконавчого комітету № 527 від 24.10.1997 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2847.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заявник: ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Новоукраїнка Млинівського району Рівненської області, ІПН НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складений 10 лютого 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська