Справа № 635/4798/21
Провадження № 2/635/207/2022
07 лютого 2022 року смт. Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Даниленко Т.П.,
за участю секретаря судового засідання - Лещенко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) в особі представника адвоката Мазепи Дмитра Геннадійовича (далі - Мазепа Д.Г.) пред`явила до суду позов, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач зазначив, що він відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 26.12.2009 року є власником житлового будинку, розташованого у АДРЕСА_1 . 24.02.2017 у даному будинку було зареєстровано місце проживання громадянина України - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак більше року відповідач не проживає в даному будинку, не бере участі в утриманні зазначеного будинку, не сплачує комунальні платежі і в загалі їм не цікавиться. Особистих речей у цій будівлі у нього також не має. Будь-яких перешкод в користуванні приміщенням йому ніхто не робив.
Факт реєстрації відповідача у даному житловому будинку порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном. Відтак він позбавлений можливості перереєстрації житлового будинку шляхом купівлі-продажу, а також оформлення субсидії. Факт відсутності проживання відповідача встановлено відповідним актом депутата Мереф`янської міської ради Рижковою Т.С. від 30.03.2021. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту порушених прав позивача.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11.08.2021 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22.11.2021 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду.
Відповідачеві направлені копії позовної заяви з доданими до неї документами із ухвалою про відкриття провадження у справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач у встановлений судом строк відзив зі всіма доказами, що підтверджують заперечення проти позову, відповідно до положень ст. 178 ЦПК України, не надав, зустрічний позов не пред`явив.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, у поданій заяві висловили згоду на ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч. 6 ст.187 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання не повідомив, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без його участі не надав.
Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу посвідченого 26.12.2009 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Куриленко С.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1910, є власником будинку АДРЕСА_1, що підтверджується копіє відповідного договору.
Судом встановлено, що за адресою спірного домоволодіння перебуває на реєстраційному обліку з 2017 року відповідач у справі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходить своє підтвердження ксерокопією паспорта ОСОБА_2 .
Як вбачається з акту про фактичне проживання осіб від 30.03.2021 року, складеного депутатом Мереф`янської міської ради Рижковою Т.С. у присутності свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з 24.02.2017 року відповідач за місцем адресної реєстрації в будинку АДРЕСА_1 , не проживає і ніколи не проживав.
З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 25206425 від 02.02.2010 вбачається, що будинок АДРЕСА_1 зареєстрований на праві власності за позивачем - ОСОБА_1 .
За правилами ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності, якщо він не порушує норм закону, моральних засад суспільства, екологічної ситуації та інтересів інших осіб.
Положеннями ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Положеннями ч. 1 ст. 383 ЦК України закріплено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Серед іншого, норми статей 15, 16, 386 ЦК України гарантують власникові майна можливість усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому.
Втрата відповідачем права користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 є наслідком припинення його права користування вказаним житлом.
Відповідачем не надано суду відомостей про існування домовленості щодо збереження за ним права користування належним позивачу будинком, або укладення договору найму між сторонами, предметом якого є спірне домоволодіння.
За правилами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 908,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім) гривень.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості, що не проголошуються:
позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_4 ,-
відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
Суддя Т.П.Даниленко