Справа № 304/819/21 Провадження № 2/304/52/2022
У Х В А Л А

02 лютого 2022 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - Ганька І. І.,

за участі секретаря судового засідання Гавій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 304/819/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить усунути їй, ОСОБА_1 , перешкоди у здійсненні права власності на будинок АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 ; стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Свою позицію мотивує тим, що вона є одноосібним власником будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8100763 від 18 серпня 2005 року. Крім неї у зазначеному будинку значиться зареєстрованим син покійного племінника ОСОБА_2 , який проживаючи у житловому будинку, порушує правила суспільного проживання, що негативно відображається на її здоров`ї. Також він не бере участі в утриманні будинку та витратах на житлово-комунальні послуги. Крім цього, мати відповідача, постійно провідуючи сина, ображає її, порушує спокій, часто конфліктує із сусідами, наносить шкоду майну, що знаходиться в будинку й належить позивачу. Оскільки добровільно знятись із реєстрації ОСОБА_2 відмовляється, його реєстрація перешкоджає їй нормально користуватися та розпоряджатися вказаним житловим будинком, зокрема продати його, тому просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просила провадження у справі закрити, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті її вимоги виконав, тому від позову відмовляється. Крім цього, просила прийняти рішення про повернення сплаченого нею судового збору у повному обсязі.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 також не з`явився, подав до суду заяву, в якій повідомив, що своє місце реєстрації він змінив, відтак предмет спору у даній справі відсутній. За таких обставин, просив закрити провадження у справі та повернути позивачу всю суму сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, необхідні для вирішення поданої заяви, суд приходить до наступного висновку.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які здійснюють своє право на захист і розпоряджаються своїми цивільними та процесуальними правами вільно, на власний розсуд (ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 20 ЦК України, ч. 1 ст. 12, ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 13 цього Кодексу суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Пунктом 1 частини 2 статті 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч. 1-3 ст. 206 цього Кодексу позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Оскільки підстав для неприйняття відмови позивача від позову не встановлено, відтак суд вважає можливим прийняти таку відмову. Вказане не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

За таких обставин, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Що стосується посилання відповідача на відсутність предмета спору у зв`язку із зміною місця його реєстрації, внаслідок чого просить провадження у справі закрити, то суд бере до уваги правовий висновок, зроблений Верховним Судом у постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі №750/1658/20 (провадження № 61-9658св20) та від 23 грудня 2020 року у справі №522/8782/16-ц (провадження № 61-21649св19).

Відповідно до такого логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми (пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України) дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Отже, оскільки предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, тому вказане унеможливлює закриття провадження у такій з підстав, визначених п. 2 ч. 1 ст.255 ЦПК України (через відсутність предмета спору).

Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що згідно квитанції №0.0..1 від 12 липня 2021 року позивачем ОСОБА_1 сплачено 908 грн. судового збору (а. с. 4).

Разом з цим, що стосується клопотання позивача про повернення їй вказаної суми судового збору, то суд виходить із наступного.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 цього Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Норма аналогічного змісту викладена у ч. 1 ст. 142 ЦПК України.

Також відповідно до ч. 3 ст. 142 цього Кодексу у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Таким чином, враховуючи, що позивач відмовилася від позовних вимог унаслідок задоволення їх ОСОБА_2 після пред`явлення позову, при цьому про присудження стягнення понесених нею у справі витрат з відповідача не заявляла, натомість просила повернути всю сплачену нею суму судового збору, тому суд на підставі вищенаведених норм приходить до висновку про можливість повернення їй з державного бюджету виключно 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 454 грн. (908 грн. 50 %).

На підставі наведеного та керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 20 ЦК України, ст. 12, 13, 142, 182-183, 206, 255, 256, 258-261 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

заяву задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) від поданого нею позову до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Роз`яснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з державного бюджету судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп., сплачений згідно квитанції № 0.0..1 від 12 липня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: Ганько І. І.