Провадження № 2-п/127/1/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2022 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді Антонюка В.В.,
за участі: секретаря Горденко Г.О.,
представника заявника ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про виділ частки в натурі, -
До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 із заявою про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28.03.2014 року по справі №127/1893/13 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про виділ частки в натурі.
Рішенням суду виділено ОСОБА_3 в натурі 67/100 частки будинковолодіння АДРЕСА_1 , згідно варіанту № 1 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 903 складеного ТОВ «Експертно-юридичною фірмою «Соломон» від 19.02.2014 року, згідно з яким ОСОБА_3 виділяється по підвальному приміщенню літера «п/а»: коридор приміщення І, площею 3,6 кв.м., підвальне приміщення II, площею 12,4 кв.м, підвальне приміщення III, площею 8,4 кв.м., санвузол IV, площею 4,3 кв.м., комора IX, площею 11 кв.м., коридор Х, площею 3 кв.м., гараж ХІ, площею 14,1 кв.м., загальною площею 56,8 кв.м., по будинку під літерою «А» на першому поверсі: коридор 1-1, площею 4,9 кв. м., коридор 1-2, площею 10,8 кв. м., кімната 1-3, площею 14,9 кв. м., санвузол 1-4, площею 4,7 кв. м., кухня 1-5, площею 7,7 кв. м., кімната 1-6, площею 12 кв. м., загальною площею 55,0 кв.м.; господарські будівлі: гараж «Д», гараж «Д1», погріб «п/Д», сарай «Е», оглядова яма «о/я», гараж «Ж», ганок.

Заявник зазначає, що вказане рішення було отримано нею в липні 2021 року після ознайомлення з матеріалами справи, що підтверджується заявою на ознайомлення та відповідною розпискою про ознайомлення, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.2008 року спадкоємцем майна ОСОБА_6 є її син - ОСОБА_5 . Спадкове майно складається з квартири АДРЕСА_2 .

Після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , згідно із Свідоцтвом про право на спадщину від 16.08.2016 року перейшло до ОСОБА_1 .

Однак, ні ОСОБА_5 , ні його правонаступник ОСОБА_1 не були належним чином повідомлені про судове засідання, на якому було ухвалено спірне судове рішення. На той час вони проживали у м. Кривий Ріг за місцем реєстрації заявниці, а тому не мали можливості самостійно дізнатись про ухвалене заочне рішення.

Крім того, заявник зазначає, що задовольняючи позовну заяву, суд вказав, що перший варіант висновку судової будівельно-технічної експертизи відображає фактичне користування житловими та нежитловими приміщеннями співвласників, крім тго, він на відміну від другого варіанту не передбачає проведення робіт по реконструкції будинку на які мають бути отримані дозвільні документи, які позивачем до суду надані не були, тому з урахуванням засад розумності та справедливості він обирається судом. Однак, при винесенні рішення, суд не врахував, що виділення в натурі 67/100 частки будинковолодіння згідно із варіантом № 1 висновку судової будівельно - технічної експертизи, порушує права користування будинковолодінням інших відповідачів, зокрема, щодо користування підвальним приміщенням .

У зв`язку із вищевикладеним заявник просить поновити строк для подачі заяви про скасування заочного рішення, скасувати заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28.03.201 року та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали заявлені вимоги та просили поновити строк для подачі заяви про скасування заочного рішення та скасувати заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28.03.2014 року.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, надала до суду письмові заперечення на заяву про скасування заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області, посилаючись на її необгрунтованість та безпідставність. Просила суд відмовити в задоволенні заяви.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин.

Вислухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що 28.03.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області винесено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено повністю. Виділено ОСОБА_3 в натурі 67/100 частки будинковолодіння АДРЕСА_1 , згідно варіанту № 1(додатки №3 та №4) до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 903 складеного ТОВ «Експертно-юридичною фірмою «Соломон» від 19.02.2014 року, згідно з яким ОСОБА_3 виділяється по підвальному приміщенню літера «п/а»: коридор приміщення І площею 3,6 кв.м., підвальне приміщення II площею 12,4 кв.м, підвальне приміщення III площею 8,4 кв.м., санвузол IV площею 4,3 кв.м., комора IX площею 11 кв.м., коридор Х площею 3 кв.м., гараж ХІ площею 14,1 кв.м., загальною площею 56,8 кв.м., по будинку під літерою «А» на першому поверсі: коридор 1-1 площею 4,9 кв. м., коридор 1-2 площею 10,8 кв. м., кімната 1-3 площею 14,9 кв. м., санвузол 1-4 площею 4,7 кв. м., кухня 1-5 площею 7,7 кв. м., кімната 1-6 площею 12 кв. м. загальною площею 55,0 кв.м.; господарські будівлі: гараж «Д», гараж «Д1», погріб «п/Д», сарай «Е», оглядова яма «о/я», гараж «Ж», ганок.

Огорожа №1, ворота №3, хвіртка №3, мостіння І - залишено в спільній частковій власності.

Згідно ч. 1ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Умови ухвалення заочного рішення, зазначені у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, яка передбачає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи - судом дотримані.

Враховуючи позицію позивача ОСОБА_3 , керуючись ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про виділ частки в натурі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_5 повідомлявся про день, час та місце розгляду справи (т.1, а.с.41), тобто йому було відомо про наявність даної цивільної справи, однак в судове засідання він не з`явився.

Про наступні судові засідання ОСОБА_5 повідомлявся рекомендованим повідомленням, але до суду повернулись конверти з відміткою «за закінченим строком зберігання» (т.1, а.с.30-30а, 71-72, 118-119, 129-130, 131).

ОСОБА_1 , яка є правонаступником ОСОБА_5 ознайомилась з матеріалами справи 07.06.2021 року (т.1, а.с.192), однак із заявою про поновлення строку та перегляд заочного рішення звернулась лише 10.01.2022 року. Тобто з пропуском строків визначених процесуальним законом.

В заяві про перегляд заочного рішення заявником не зазначено поважних причин пропуску процесуальних строків та не надано жодного доказу на їх підтвердження.

В правових висновках Верховного суду викладених в постановах від 18.12.2019 року справа №2-1254/05 провадження №61-35898св18 від 19.08.2020 року справа №2-1254/05 провадження №61-5159св20 зазначено, що відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечено судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), § 46).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), § 47 рішення).

З урахуванням вищевикладеного підстави для поновлення пропущеного процесуального строку відсутні.

В заяві про перегляд заочного рішення заявник не зазначила докази в розумінні ст. ст.76, 77 ЦПК України, які мали б істотне значення для правильного вирішення справи і не надала такі докази суду.

Під час ухвалення судом заочного рішення 28.03.2014 року судом було повно і всебічного досліджено усі наявні у справі докази.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається, згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України.

Враховуючи вище викладене, заявником не наведено жодного доказу, який би не був оцінений судом при прийнятті рішення по даній справі, не надано також нових доказів, які б спростовували висновки суду при прийнятті рішення, тому суд приходить до переконання про відмову в задоволенні заяви про скасування заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28.03.2014 року.

Враховуючи наведене, керуючись ч. 3 та ч. 4 ст. 13 ЦК України, ч. 1 ст. 44, ст. ст. 76-80, 280, 283, 287, 288 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про виділ частки в натурі залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 її право на оскарження заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28.03.2014 року в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: