У Х В А Л А

Іменем України

09 лютого 2022 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі головуючої судді Хомініч С.В.,

за участі: секретаря судового засідання Собченко Н.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_4 від розгляду цивільної справи №214/11028/21 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання неправомірним використання зображення (фотографії) у соціальній мережі Інтернет, встановлення заборони використання, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання неправомірним використання зображення (фотографії) у соціальній мережі Інтернет, встановлення заборони використання, зобов`язання вчинити певні дії, захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної та негативної інформації, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа №214/11028/21 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання неправомірним використання зображення (фотографії) у соціальній мережі Інтернет, встановлення заборони використання, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання неправомірним використання зображення (фотографії) у соціальній мережі Інтернет, встановлення заборони використання, зобов`язання вчинити певні дії, захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної та негативної інформації, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 28.12.2021 позов прийнято до розгляду суддею ОСОБА_4 та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

Розгляд справи призначено 15.02.2022 на 16-00.

Через систему «Електронний суд» 09.02.2022 відповідачкою ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді ОСОБА_4, яку ухвалою від 09.02.2022 суддею ОСОБА_4 передано судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

За порядом ст. 33 ЦПК України на підставі ухвали суду від 09.02.2022 подану заяву про відвід передано до канцелярії суду на авторозподіл.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 09.02.2022 матеріали заяви передано в провадження судді Хомініч С.В.

В обґрунтування заяви відповідачкою вказано, що існують обставини, які викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_4, а саме. У судовому засіданні 08.02.2022 суддя ОСОБА_4 заявив, що справа №214/11028/21 буде розглядатися довго, чим спровокував побоювання відповідачки, що справа не буде розглянута у нормативний строк, відповідно до вимог ЦПК України. Раніше відповідачка подавала до Вищої ради правосуддя скаргу щодо дисциплінарного проступку судді ОСОБА_4 , в якій зазначила відомості про наявність у поведінці судді ознак дисциплінарного проступку, оскільки суддя тривалий час розглядав справу за її позовом до голови ОК ЖБК «РАССВЕТ-35» про примусове виконання обов`язку в натурі в порядку захисту прав споживачів, який може бути підставою дисциплінарної відповідальності судді. Зазначена скарга знаходиться на розгляді Вищої ради правосуддя. Відповідачка вказує, що зараз суддя ОСОБА_4 її залякує тим, що при розгляді даної справи буде порушувати процесуальний закон шляхом затягування розгляду справи і йому за це нічного не буде.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З урахуванням приписів ч. 8 ст.40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Сторони в судове засідання викликались, однак не з`явились.

Дослідивши матеріали заяви, оцінивши наведені відповідачкою підстави для відводу головуючого судді, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України.

Як слідує з ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Посилання відповідача фактично на п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України нічим не підтверджені і не обґрунтовані.

Суд підкреслює, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Згідно з ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до п. 1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, викладеної в рішеннях у справах «Фей проти Австрії» від 24.02.1993, «Ветштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09.11.2006, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у п. 43 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії».

Так, заявляючи відвід головуючому судді ОСОБА_4 відповідачка посилалася на упередженість його дій, пов`язаних з порушенням строків розгляду справи, встановлених ЦПК України.

У свою чергу, судом не встановлено, що головуючий по справі суддя ОСОБА_4 проявив будь-яку упередженість під час розгляду справи та прийнятті процесуальних рішень по ній.

Подання на суддю скарги до Вищої ради правосуддя не може бути визнано обставиною, що викликає сумнів в його неупередженості або об`єктивності та, у свою чергу, підставою для відводу судді.

Інших обставин, визначених ст.ст. 36, 37 ЦПК України, при розгляді заяви про відвід судом не встановлено і доказами не підтверджено.

Таким чином, відсутність підтверджуючих доказів на предмет доводів, викладених в заяві про відвід головуючого судді ОСОБА_4 та співставлення їх із встановленими обставинами, поза розумним сумнівом, дають суду підстави для прийняття рішення про відмову у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення заявуОСОБА_1 про відвід головуючого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_4 від розгляду цивільної справи №214/11028/21 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання неправомірним використання зображення (фотографії) у соціальній мережі Інтернет, встановлення заборони використання, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання неправомірним використання зображення (фотографії) у соціальній мережі Інтернет, встановлення заборони використання, зобов`язання вчинити певні дії, захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної та негативної інформації, відшкодування моральної шкоди.

Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Хомініч С.В.