У Х В А Л А

03 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 462/2666/21

провадження № 61-1135ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02 серпня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного авіапідприємства «Львівські авіалінії», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Вільна професійна спілка інженерно-технічних працівників Державного авіапідприємства «Львівські авіалінії», про стягнення компенсації та корегування за фактом невиплати різниці заборгованості із заробітної плати,

В С Т А Н О В И В :

У 2021 році ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив стягнути з Державного авіапідприємства «Львівські авіалінії» (далі - ДАП «Львівські авіалінії») за період з 08 листопада 2007 року до 05 травня 2008 року суму компенсації та корегування за фактом невиплати різниці заборгованості із заробітної плати за час затримки до дня фактичного розрахунку, який йому належить, та усіх виплат, на які останній має право, згідно з умовами трудового договору та відповідно до державних гарантій, встановлених законом у розмірі 549 438,79 грн, які підлягають перерахунку до дня фактичного розрахунку.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 02 серпня 2021 року, залишене без змін постановою Львівського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ДАП «Львівські авіалінії» на користь ОСОБА_1 1 992,88 грн компенсаційних виплат за період з 01 січня 2019 року до 01 червня 2021 року.

В іншій частині позову відмовлено.

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02 серпня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 481,00 грн.

Предметом спору у зазначеній справі є стягнення коштів у розмірі 549 438,79 грн.

Зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00 грн*250=620 250,00 грн) та не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Отже, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України справа не підлягає касаційному оскарженню.

У касаційній скарзі заявника немає посилання на зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки, як і на докази на їх підтвердження.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначені.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Оскільки оскаржені заявником рішення ухвалені у справі, яка не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02 серпня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного авіапідприємства «Львівські авіалінії», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Вільна професійна спілка інженерно-технічних працівників Державного авіапідприємства «Львівські авіалінії», про стягнення компенсації та корегування за фактом невиплати різниці заборгованості із заробітної плати відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

Г. І. Усик

В. В. Яремко