Справа № 431/2317/21
Провадження № 2/431/52/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 року м. Старобільськ

Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Форощука О.В.,

з участю секретаря Хорольської І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільськ Луганської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шульгинської сільської ради об`єднаної територіальної громади про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою Шульгинської сільської ради об`єднаної територіальної громади про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з земельної ділянки площею 3,6886 га, яка належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ЛГ № 025376 та права на земельну частку (пай) на підставі сертифікату серії ЛГ № 10028357. За життя ОСОБА_2 був складений заповіт, згідно якого вона вказану земельну ділянку та право на земельну частку (пай) заповіла позивачу. На даний час позивач виявив намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , оскільки являється спадкоємцем за заповітом, але в нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно та він не має свідоцтва про смерть спадкодавця, в зв`язку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів звернувся до суду з позовом та прохає визнати за ним право приватної власності на земельну ділянку та право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак надав суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у його відсутність.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у його відсутність.

Представник відповідача Шульгинської сільської ради об`єднаної територіальної громади в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, просить розглянути справу на розсуд суду.

Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Повним Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 0 від 21.12.2021 року, відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3,6886 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЛГ № 025376, що підтверджується копією вказаного державного акту, яка мається в матеріалах справи та права на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЛГ № 100283557, що підтверджується копією вказаного сертифікату.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до вимог ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, зазначені в заповіті.

Згідно заповіту, посвідченого 08.05.2010 року приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Пульним М.М. за № 684, ОСОБА_2 земельну ділянку розміром 6,6886 га, розташовану на території Хворостянівської сільської ради Старобільського району Луганської області належну їй згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЛГ № 025376 та право на земельну частку (пай), члена КСП агрофірми «Приайдар`я» с. Хворостянівка Старобільського району Луганської області, належне їй на підставі сертифікату серії ЛГ № 0028357, виданого в листопаді 1996 року Старобільською районною державною адміністрацією, заповідала ОСОБА_1 , тобто позивачу по справі.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України.

Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЛГ № 025376 та право на земельну частку підтверджується сертифікатом серії ЛГ № 0028357.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після померлої ОСОБА_2 , до складу спадкового майна входить земельна ділянка, яка знаходиться на території Хворостянівської сільської ради Старобільського району Луганської області та право на земельну частку (пай) члена КСП агрофірми «Приайдар`я» с. Хворостянівка Старобільського району Луганської області.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Окрім цього, відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець після смерті заповідача ОСОБА_2 має законне право на земельну ділянку та право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 1217,1223 ЦК України, ст.ст. 259, 265,268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Шульгинської сільської ради об`єднаної територіальної громади про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , на земельну ділянку розміром 3,6886 га., розташовану на території Хворостянівської сільської ради Старобільського району Луганської області, належну померлій на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ЛГ № 025376, виданого Хворостянівською сільською радою Старобільського району Луганської області 15.10.1999 року і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 300 та право на земельну частку (пай) члена КСП агрофірми «Приайдар`я» с. Хворостянівка Старобільського району Луганської області, належне померлій ОСОБА_2 на підставі сертифікату серії ЛГ № 0028357, виданого в листопада 1996 року Старобільською районною державною адміністрацією і зареєстрованого 23 листопада 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 213.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Форощук