Справа № 948/930/21
Номер провадження 2/948/41/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2022 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Косик С.М.,

за участю секретаря Ткач Н.М.,

представника позивача Стрільченко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про відшкодування надміру виплачених коштів,

відповідно до ч. 1 ст. 268 ЦПК України в судовому засіданні 08.02.2022 суд проголосив вступну та резолютивну частину Рішення,-

в с т а н о в и в :

у грудні 2021 року УСЗН Полтавської РДА звернулося до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, у якій просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь надміру виплачені кошти допомоги на дітей одинокій матері у розмірі 1 270,72 грн, посилаючись на те, що рішенням УСЗН Машівської РДА від 09.09.2019 ОСОБА_1 призначена допомога одинокій матері на період з 01.09.2019 по 29.02.2020 у розмірі 1010,72 грн., яка продовжена без додаткового звернення на період з 01.03.2020 по 31.07.2020 у розмір 1270 грн на підставі постанови КМУ від 08.04.2020 № 264. У подальшому, розпорядженням відділу № 6 УСЗН Полтавської РДА від 23.02.2021 відповідачці припинена виплата допомоги одинокій матері з 01.07.2020, оскільки вона не подала протягом місяця нової заяви та документів, необхідних для призначення соціальної допомоги, що призвело до незаконного отримання нею допомоги з 01.07.2020 по 31.07.2020, яку в добровільному порядку відповідачка не повернула.

23.12.2021 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 22).

У судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позову з підстав, викладених у позові та покликалася на те, що відповідачка не подала необхідних документів, а тому виплата допомоги як одинокій матері за період з 01.07. по 31.07.2020 була нею отримана незаконно.

Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином та завчасно за зареєстрованим місцем проживання, проте судові повістки повернулися з відміткою «адресат не проживає» (а.с.34,35), до суду вдруге не з`явилася, причини неявки не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася.

Суд, заслухавши представника позивача та дослідивши письмові докази у справі, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що рішенням УСЗН Машівської РДА від 09.09.2019 року ОСОБА_1 призначено допомогу одинокій матері на період з 01.09.2019 по 29.02.2020 у розмірі 1010,72 грн (а.с.10).

Згідно з розпорядженням УСЗН Машівської РДА ОСОБА_1 було продовжено виплату допомоги одиноким матерям на період з 01.03.2020 по 31.07.2020 у розмірі 1270 грн (а.с.11).

Розпорядженням відділу №6 УСЗН Полтавської РДА від 23.02.2021 року ОСОБА_1 припинена виплата допомоги одинокій матері з 01.07.2020 року (а.с.12).

Звертаючись в суд з позовом позивач посилається на те, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не було подано протягом одного місяця заяви та необхідних документів, вона не мала права на отримання допомоги з 01.07.2020, тому за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 сума надміру виплачених коштів становить 1270,72 грн.

З листів-попереджень відділу №6 УСЗН Полтавської РДА від 10.02.2021 №314/6/01-08, 04.03.2021 №304/6/01-089, 18.03.2021 №348/6/01-08, 02.09.2021 №1057/6/01-08, 01.10.2021 №1164/6/01-08 вбачається, що відповідачу були направлені відповідні листи-попередження з метою повернення надмірно виплачених коштів в розмірі 1270,72 грн (а.с.13-17).

Матеріали справи не містять доказів отримання відповідачем вищевказаних листів-попереджень, що були безпосередньо направлені на її домашнюю адресу.

Відповідно до статті 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Згідно із ст. 18-2 ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідки про народження, виданої виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документа про народження, виданого компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку. Для призначення, виплати та припинення виплати допомоги на дітей одиноким матерям додатково застосовуються умови призначення, виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 8 квітня 2020 року №264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - карантин): строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям, допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, допомоги на дітей, хворих на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, на дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідність, щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (далі - державна соціальна допомога), яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - орган соціального захисту населення).

Орган соціального захисту населення проводить перерахунок розміру виплаченої державної соціальної допомоги, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю на підставі поданої особою або її законним представником заяви та необхідних документів.

За вимогами Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» з 1 липня 2020 р. призначення і виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні - червні 2020 р., здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги; державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям та допомога на дітей одиноким матерям особам, які звернулися за її призначенням у липні - серпні 2020 р., призначається і виплачується починаючи з липня 2020 року.

За правилами статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями статей 1212, 1215 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі "Рисовський проти України" від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" від 05 січня 2000 року, "Онер`їлдіз проти Туреччини" від 18 червня 2002 року, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" від 08 квітня 2008 року, "Москаль проти Польщі" від 15 вересня 2009 року).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах "Лелас проти Хорватії" від 20 травня 2010 року і "Тошкуце та інші проти Румунії" від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" від 18 червня 2002 року та "Беєлер проти Італії" від 05 січня 2000 року).

Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

На підставі вищезазначеного, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено факт недобросовісного набуття відповідачем зазначених коштів, у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 81, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні позову Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про відшкодування надміру виплачених коштів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач - Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації, місцезнаходження: вул. Короленка, 7, м. Полтава Полтавської області, .

Відповідач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст Рішення складений 08.02.2022.

Суддя С. М. Косик