Справа № 594/1692/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Зушман Г. І.

з участю секретаря Шимків Н.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Борщівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася в суд з позовом про визнання за нею права власності, як за спадкоємцем за заповітом, на 9/40 частини домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , що належало її бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що при зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини на вказане майно їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на частину домоволодіння, виданих на ім`я спадкодавця. Вказала, що станом на 15 квітня 1991 року дане господарство відносилося до суспільної групи двір колгоспника і право власності на нього виникло у п`яти членів колгоспного двору, в тому числі, у неї, її бабусі ОСОБА_2 - спадкодавця у справі, дідуся ОСОБА_3 , її батька ОСОБА_4 та дядька ОСОБА_5 . Крім того, її бабуся ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 , в тому числі, належну йому на день смерті 1/40 частину спірного домоволодіння, але не оформила спадкових прав, померла.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Пробіжанська Н.П. у підготовче засідання не прибули. Представник позивачки у поданій суду письмовій заяві, просить задовольнити позовні вимоги та розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача Борщівської міської ради в підготовче засідання не прибув, від нього поступила письмова заява про визнання позову, в якій просить справу слухати за його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти.

Борщівська державна нотаріальна контора листом №631/02-14 відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на спадкове майно, яке складається з 9/40 частин домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_2 частина якого належала спадкодавцю особисто, а 1/40 частина цього ж домоволодіння належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , спадкоємцем якого за законом була його дружина ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину у встановлений строк, але не оформила своїх спадкових прав, померла.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Рішенням Сков`ятинської сільської ради від 10 грудня 1993 року ОСОБА_6 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,60 га, з них 0,14 га для обслуговування житлового будинку, 0,46 га для ведення особистого підсобного господарства та 0,12 га залишилось у користуванні, яка згідно довідки Борщівської міської ради №248 від 15 липня 2021 року, розташована в АДРЕСА_1 .

За даними технічного паспорта на житловий будинок, зокрема згідно характеристики будинку садибного типу з погосподарськими будівлями та спорудами та інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна від 16 вересня 2021 року, виготовлених техніком з інвентаризації нерухомого майна ФОП ОСОБА_7 , дійсна вартість домоволодіння АДРЕСА_1 становить 349839 грн. Житловий будинок, веранду та підвал побудовано в 1963 році, господарські будівлі та прибудови - 1970-1980 роках. До складу домоволодіння входить: житловий будинок «А»; веранда «а»; підвал «пд»; господарський будинок/гараж «Б»; прибудова «б»; підвал «пд»; сарай «В»; криниця «К»; ворота «1»; огорожа «2».

Згідно копій погосподарських книг по с.Сков`ятин за 1986-1990 р.р., 1991-1995 р.р., двір, що знаходиться в АДРЕСА_1 , і у якому станом на 15 квітня 1991 року проживали та були зареєстровані: вона ОСОБА_1 , її бабуся ОСОБА_2 - спадкодавець у справі, дідусь ОСОБА_3 , її батько ОСОБА_4 та дядько ОСОБА_5 , відносився до категорії колгоспних дворів.

Станом на 15 квітня 1991 року ці ж члени колгоспного двору є такими, що не втратили права на частку в колгоспному дворі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Отже, членам колгоспного двору, в тому числі спадкодавцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , належало право власності на 1/5 частину спірного домоволодіння кожному.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ).

Згідно довідки Борщівської міської ради №249 від 15 липня 2021 року на день смерті ОСОБА_3 разом з ним проживали та були зареєстровані: дружина ОСОБА_2 , сини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , онука, позивачка у справі ОСОБА_1 . Заповіт ОСОБА_3 склав на сина ОСОБА_5 , який було посвідчено секретарем Сков`ятинської сільської ради народних депутатів 19 березня 1997 року №14.

Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Отже, спадкодавець ОСОБА_2 , яка була пенсійного віку на час смерті чоловіка ОСОБА_3 , прийняла спадщину, та мала право на обов`язкову частку у спадщині, що становить 1/40 частину спірного домоволодіння.

Спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

Згідно довідки Борщівської міської ради №248 від 15 липня 2021 року на день смерті ОСОБА_2 разом з нею проживали та були зареєстровані: сини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , онука, позивачка у справі ОСОБА_1 .

За життя, 27 лютого 2007 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем Сков`ятинської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за №12, яким заповіла позивачці ОСОБА_1 , все належне їй на день смерті майно і на що вона за законом матиме право.

Заповіт є чинним згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 16 липня 2021 року №65608852.

За даними свідоцтва про народження позивачки серія НОМЕР_3 та скороченої копії акту про шлюб НОМЕР_4 , виданого Мазовецьким воєводством Управління запису актів громадянського стану столичного міста Варшави Республіки Польща позивачка ОСОБА_1 змінила дівоче прізвище ОСОБА_1 , уклавши 22 липня 2017 року у місті Варшава шлюб із ОСОБА_12 .

Отже, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_2 , в тому числі, належні їй 9/40 частин спірного домоволодіння (1/5+1/40).

Інших спадкоємців, які б заявили своє право на спадкове майно померлої ОСОБА_2 немає.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 16, 25, 26, 200, 376, 392, 1218, 1223, 1233-1235, 1241 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141,200, 206, 263, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за заповітом, право власності на 9/40 частин домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , до складу якого входить: житловий будинок «А»; веранда «а»; підвал «пд»; господарський будинок/гараж «Б»; прибудова «б»; підвал «пд»; сарай «В»; криниця «К»; ворота «1»; огорожа «2», що належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Судові витрати по справі покласти на сторони в тій частині, в якій вони їх понесли.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Борщівська міська рада, місцезнаходження: м.Борщів вул.Грушевського, 2 Тернопільської області, .

Повне рішення складено 10 лютого 2022 року.

Головуючий