БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/20/22
Справа № 356/278/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2022 року Березанський міський суд Київської області в складі:

Головуючого судді Лялик Р.М.

При секретарях Брунько А.В., Настич Н.А.

За участю представника позивачів Пустового Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Березанської міської ради Київської області, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у Київській області, Департамент містобудування та архітектури Київської обласної державної адміністрації, про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Березанської міської ради Київської області, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у Київській області, Департамент містобудування та архітектури Київської обласної державної адміністрації, про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом.

Свої позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що є їх матір`ю.

Згідно з витягом з рішення № 12 від 16.02.1993 року виконкомом Березанської міської ради народних депутатів ОСОБА_4 виділено земельну ділянку площею 0,15 га, що в АДРЕСА_1 , на якій ОСОБА_4 дозволено будівництво індивідуального житлового будинку і господарських будівель на виділеній земельній ділянці. На підставі зазначеного рішення, головний архітектор м. Березань встановив межові знаки земельної ділянки, площею 0,15 га по АДРЕСА_1 , та передав їх згідно акту власнику земельної ділянки ОСОБА_4

22.05.1995 року головний архітектор міста Березань затвердив погоджений інженером-землевпорядником генеральний план забудови індивідуальної земельної ділянки в АДРЕСА_1 , площа земельної ділянки 0,15 га з експлікацією проектуємих: А-житловий будинок; Б- госп. приміщення; В-туалет; Г- гараж; Д- літня кухня. У період з 1995-2013 років покійна ОСОБА_4 здійснювала будівництво житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 , згідно зазначеного вище генерального плану забудови, однак, відмітка про те, що будинок підлягає здачі в експлуатацію відсутня. На час відкриття спадщини ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема, у вигляді житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачі як спадкоємці за законом своєчасно звернулись до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Запісочної О.А. та прийняли спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України.

08.10.2019 року позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину за законом, зокрема, про право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :02:008:0021) площею 0,1000 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.10.2019 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю документа, що встановлює право власності ОСОБА_4 на вищезазначений житловий будинок та відсутності інформації про реєстрацію права власності спадкодавця на житловий будинок АДРЕСА_1 .

На замовлення позивачів КП КОР «Лівобережне бюро технічної інвентаризації» було проведено технічне обстеження споруд та виготовлено технічний паспорт (інвентаризаційна справа № 558401) від 04.09.2019 року, згідно з яким в АДРЕСА_1 , знаходиться (А-2 - двоповерховий житловий будинок площею 87,5 м?; ганок площею 5,4 м?; Б- гараж-сарай площею 26,0 м?; б- погріб площею 3,0 м?; В - вбиральня площею 1,8 м?), за результатами якого під час технічного обстеження на предмет визначення можливості або неможливості надійної та безпечної експлуатації об`єкта були оглянуті його основні несучі та огороджувальні конструкції, фундаменти, зовнішні та внутрішні стіни, перекриття, покрівля, підлоги, ворота і встановлено їх готовність до експлуатації.

Листом № 10/10-27/0103/03 від 01.03.2021 року Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області відмовив позивачу ОСОБА_2 у прийнятті декларації про готовність об`єкта до експлуатації «Житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами», що в АДРЕСА_1 .

Листом № 9-20-830 від 24.05.2021 року Березанська міська рада Київської області повідомила про відсутність інформації щодо реєстрації об`єкту ( АДРЕСА_1 ) в погосподарських книгах, а також на Порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

За змістом архівного витягу виконавчого комітету Березанської міської ради № 26/01-43 від 25.06.2021 року «Протоколу № 2 засідання виконкому міської Ради народних депутатів від 16.02.1993 року, рішення № 12 «Розгляд заяв громадян, розгляд питань по землевпорядкуванню», розглянувши заяви громадян, викоконком міської Ради вирішив: 39. Прийняти в фонд міської Ради земельну ділянку по АДРЕСА_3 , від ОСОБА_4 . Виділити земельну ділянку площею 0,15 га в постійне користування по АДРЕСА_1 , під забудову.

Враховуючи відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, відсутність осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, відсутність самовільних перебудов та добудов, позивачі у спосіб, передбачений ст. 16 ЦК України, просять суд захистити їх права шляхом визнання за ними права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування.

Відтак, позивачі просять суд визнати за ОСОБА_2 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_4 , право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями (А-2 - двоповерховий житловий будинок площею 87,5 м?; ганок площею 5,4 м?; Б - гараж-сарай площею 26,0 м?, б - погріб площею 3,0 м?; В- вбиральня площею 1, 8 м?) з правом оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна з видачею свідоцтва про право власності на будинок в порядку спадкування за законом, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , і залишилася після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнати за ОСОБА_3 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями (А-2 - двоповерховий житловий будинок площею 87,5 м?; ганок площею 5,4 м?; Б - гараж-сарай площею 26,0 м?, б - погріб площею 3,0 м?; В- вбиральня площею 1,8 м?) з правом оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна з видачею свідоцтва про право власності на будинок в порядку спадкування за законом, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , і залишилася після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Представник позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвокат Пустовий Б.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. В обґрунтування позовних вимог послався на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач - Березанська міська рада Київської області, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не направила свого представника, попередньо, до канцелярії суду надавши заяву про розгляд справи без участі представника Березанської міської ради Київської області (т. 1, а.с. 248).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Головне територіальне управління юстиції у Київській області, Департамент містобудування та архітектури Київської обласної державної адміністрації, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не направили до суду свого представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши представника позивачів, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 29 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області було зроблено відповідний актовий запис за № 196, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 29 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області (т. 1, а.с. 12).

Відповідно до витягу з рішення № 12 від 16.02.1993 року «Про будівництво індивідуального житлового будинку» виконком Березанської міської Ради народних депутатів прийняв рішення про виділення ОСОБА_4 земельної ділянки, площею 0,15 га за рахунок земель міської ради в АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 дозволено будівництво індивідуального житлового будинку і господарських будівель на виділеній земельній ділянці, згідно її заяви (т. 1, а.с. 5).

Як вбачається з акту про встановлення межових знаків на місцевості згідно рішення виконкому Березанської міської Ради народних депутатів № 12 від 16.02.1993 року, головний архітектор м. Березань встановив межові знаки земельної ділянки площею 0,15 га по АДРЕСА_1 та передав їх власнику ділянки ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 6).

З дослідженої судом копії спадкової справи № 57/2015 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , заведеної приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Запісочною О.А., вбачається, що спадкоємцями ОСОБА_4 за законом є діти померлої ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Спадкоємець за заповітом, ОСОБА_5 08 вересня 2015 року відмовилась від прийняття спадщини за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Харченко К.В. 27.12.2005 року за реєстровим № 3-1248, що підтверджується заявою ОСОБА_5 від 08.09.2015 року про відмову від належної їй спадщини за заповітом, яка залишилась після смерті її баби, ОСОБА_4 , поданою приватному нотаріусу Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Запісочній О.А. (т. 1. а.с. 10-11).

08.10.2019 року позивачка ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_2 отримали свідоцтва про право на спадщину за законом в рівних частках (по Ѕ кожному) на земельну ділянку (кадастровий номер :02:008:0021) площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 208, 212).

Також, 08.10.2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 отримали свідоцтва про право на спадщину за законом в рівних частках кожному (по Ѕ) на земельну ділянку, кадастровий номер земельної ділянки № :02:008:0022, площею 0,0737 га, розташування: АДРЕСА_1 цільове призначення для ведення особистого селянського господарства (т. 1, а.с. 210; 214).

Крім того, матеріли спадкової справи містять копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 379441 від 16.05.2005 року, виданого ОСОБА_4 на підставі рішення Березанської міської ради № 151-10-XXIV від 21.03.2003 року, згідно з яким ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га у межах згідно з планом, земельна ділянка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення (використання) земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (т. 1, а.с. 53-54) та копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 379442 від 16.05.2005 року, виданого ОСОБА_4 на підставі рішення Березанської міської ради № 151-10-XXIV від 21.03.2003 року, згідно з яким ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,0737 га у межах згідно з планом, земельна ділянка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення (використання) земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства (т. 1, а.с. 55-56; 170-171).

Зазначене вище підтверджується і витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 02.09.2019 року, кадастровий номер земельної ділянки № :02:008:0021, площа 0,1000 га, розташування: АДРЕСА_1 цільове призначення 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (т. 1, а.с. 165-166); витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 02.09.2019 року, кадастровий номер земельної ділянки № :02:008:0022, площа 0,0737 га, розташування: АДРЕСА_1 цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства (т. 1, а.с. 172-173).

22.05.1995 року головний архітектор міста Березань затвердив погоджений інженером-землевпорядником генеральний план забудови індивідуальної земельної ділянки в АДРЕСА_1 , площею 0,15 га. Забудовник: ОСОБА_4 . Експлікація: А- проектуємий житловий будинок; Б- госп. приміщення; В-туалет; Г- гараж; Д- літня кухня (т. 1, а.с. 7).

Як стверджують позивачі у позовній заяві, покійна ОСОБА_4 здійснювала будівництво житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 , згідно зазначеного вище генерального плану забудови, у період з 1995-2013 років. Однак, відмітка про те, що будинок підлягає здачі в експлуатацію відсутня.

08.10.2019 року приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Запісочна О.А. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вімовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в рівних частках кожному, після смерті їх матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . у зв`язку з відсутністю документа, що встановлює право власності ОСОБА_4 на вищезазначений житловий будинок та відсутності інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права вланості спадкодавця на житловий будинок АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 216-217).

З долученого до позовної заяви технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами на будинок по АДРЕСА_1 , виготовленого 04.09.2019 року Комунальним підприємством Київської обласної ради «Лівобережне бюро технічної інвентаризації» на замовлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (інвентаризаційна справа № 558401) вбачається, що вказаний будинок садибного типу споруджений з 2000 по 2013 рік та складається з таких будівель та споруд: А-2 Житловий будинок: ІІ поверх ганок 2013 рік спорудження, Б-гараж-сарай 2000 рік спорудження, б - погріб - 2000 рік спорудження. В -вбиральня 2000 рік спорудження, № 1 колодязь 2000 рік спорудження, № 2 огорожа, № 3 ворота, № 4 ворота, № 5 хвіртка 2013 рік спорудження. Загальна площа житлового будинку 87,5 м? (т. 1, а.с. 219-225).

Відповідно до листа № 10/10-27/0103/03 від 01.03.2021 року Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, керуючись пунктом 5 розділу ІІІ «Прийняття в експлуатацію об`єктів» Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних, будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудованих на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14.12.2018 року № 158, повернув ОСОБА_2 на доопрацювання декларацію про готовність об`єкта до експлуатації «Житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами» за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою повернення на доопрацювання декларації про готовність об`єкта до експлуатації, як вбачається з листа, стало те, що підставою виникнення права власності на земельну ділянку є договір дарування від 16.11.2020 року та свідоцтво про право на спадщину за законом від 08.10.2019 року, в той час як згідно Порядку в експлуатацію приймаються об`єкти, збудовані з 05 серпня 1992 року по 09 квітня 2015 року. З 18.01.2019 року діє нова редакція Порядку № 158 згідно зі змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14.12.2018 року № 342 (т. 1, а.с. 227).

Виконавчий комітет Березанської міської ради листом № 9-20-830 від 24.05.2021 року на запит адвоката Пустового Б.В. про надання інформації щодо будівництва об`єктів у АДРЕСА_1 , повідомив про те, що згідно реєстру дозвільних документів, що містяться на Порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, будь-яка інформація щодо об`єкту в АДРЕСА_1 , відсутня. Інформація щодо реєстрації даного об`єкту в погосподарських книгах також відсутня (т. 1, а.с. 228).

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 ст. 16 ЦК України).

За правилами ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги ОСОБА_4 в силу приписів ст. 1261 ЦК України, як діти спадкодавця.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ч. 2,3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.

З аналізу статті 331 ЦК України слідує, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна): якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації; якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема, на житловий будинок, інші споруди.

У разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з`ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову.

За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки входять до складу спадщини.

Отже, визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе.

У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна.

У постанові Верховного Суду від 13 травня 2020 року у справі № 303/1176/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Як вбачається з матеріалів справи і пітверджується позивачами, спірний житловий будинок з господарськими спорудами будувався спадкодавцем у період з 1995 по 2013 рік.

У 2013 році діяв Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону (ч. 2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Позивачі, отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (кадастровий номер :02:008:0021) площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , успадкували права та обов`язки ОСОБА_4 як забудовника та мають право на звернення до відповідних органів з метою введення спірного будинку в експлуатацію.

Так, матеріали справи містять відомості про те, що ОСОБА_2 звертався до компетентних державних органів з приводу введення спірного житлового будинку в експлуатацію, однак, йому було повернуто на доопрацювання декларацію про готовність об`єкта до експлуатації «Житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами» за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, відомостей про те, чи було ним усунуто недоліки повернутої на доопрацювання декларації, як це передбачено п. 6 Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних, будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудованих на земельній ділянці відповідного цільового призначення без довільного документа на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14.12.2018 року № 158, у якому вказано, що після усунення недоліків, що стали підставою для прийняття рішення про повернення декларації на доопрацювання, замовник може повторно звернутися до органу державного архітектурно-будівельного контролю для реєстрації декларації згідно з цим Порядком.

Відтак, відсутні підстави вважати, що на час звернення позивачами до суду із позовом їх законне право на даний час є порушеним і відсутні інші способи його захистити, окрім як шляхом визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом.

Позивачі не позбавлені права повторно звернутись до Департаменту містобудування та архітектури Київської обласної державної адміністрації, усунувши недоліки поданої декларації.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Разом з тим, в позовній заяві ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не посилались на перехід до них в порядку спадкування саме прав забудовника, тому такі вимоги й обставини не були предметом дослідження в суді.

Так, судом встановлено, що на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спірний житловий будинок з господарськими будівлями право власності не зареєстроване (не проведена державна реєстрація права власності), в експлуатацію він не був введений за життя спадкодавця, а тому відсутні підстави, визнавати в порядку спадкування за законом право власності за позивачами на згаданий вище будинок, як завершений об`єкт нерухомості.

Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 328, 331, 1216-1218, 1261 ЦК України, ст. 4-5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 352, 354-355 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Березанської міської ради Київської області, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у Київській області, Департамент містобудування та архітектури Київської обласної державної адміністрації, про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р. М. Лялик