Справа № 428/7866/21
Провадження № 22-ц/810/1052/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
07 лютого 2022 року м. Сєвєродонецьк
Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Луганської В.М., Кострицького В.В.,
за участю секретаря судового засідання Савочки К.С.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 листопада 2021 року, ухвалене судом у складі судді Бароніна Д.Б. в м. Сєвєродонецьк Луганської області,
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Сєвєродонецький відділ державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, в обґрунтування якої зазначив, що судовим наказом Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 серпня 2020 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримуються на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 05 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Погіршення свого матеріального становища позивач пов`язує з тим, що 26 березня 2021 року йому видано свідоцтво про хворобу, яка перешкоджає службі в поліції, після чого він звільнився із служби в поліції. 22 червня 2020 року Луганським обласним МСЕК йому встановлено ступінь втрати професійної працездатності 25%. Крім того, на його утриманні перебуває дружина, яка не має доходу та є безробітною. Як внутрішньо переміщена особа він змушений орендувати житло.
Позивач просив суд зменшити розмір аліментів утримуваних з ОСОБА_1 на підставі судового наказу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 серпня 2020 року на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі 2000 грн щомісячно.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зменшено розмір аліментів, що стягуються за судовим наказом Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 серпня 2020 року по справі № 428/6823/20 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частки до 1/5 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Відмовлено у задоволенні іншої частини позовних вимог. Судовий наказ, виданий Сєвєродонецьким міським судом Луганської області по справі № 428/6823/20 відкликати після завершення утримання сум аліментів, які підлягають стягненню станом на дату набрання цим рішенням законної сили.

Рішення обґрунтовано тим, що в період з серпня 2020 року по квітень 2021 року позивач працював і його середньомісячний дохід в середньому складав близько 24000 грн на місяць. З 26 березня 2021 року позивачу встановлено 25% втрати працездатності згідно відповідного свідоцтва про хворобу, а з 05 квітня 2021 позивача звільнено із органів поліції через хворобу. Станом на теперішній час позивач отримує пенсію у розмірі близько 17000 грн на місяць. Суд першої інстанції врахував, що стан здоров`я позивача погіршився і він втратив 25 % працездатності, однак, надані позивачем докази понесення витрат на купівлю медикаментів не підтверджують необхідності купівлі саме цих медикаментів, та саме в такій кількості у зв`язку із погіршенням здоров`я позивача.

Суд першої інстанції, враховуючи стан здоров`я дитини, дійшов висновку про те, що матеріальний стан та стан здоров`я позивача погіршилися, у зв`язку із чим існують підстави для зменшення розміру аліментів, однак, розмір пенсії позивача дозволяє йому сплачувати 1/5 частину доходів на утримання сина, що складе близько 3400 грн щомісячно (17000 / 5), який є розумним, пропорційним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав та інтересів дитини і щодо урахування матеріального, сімейного становища позивача, а також стану здоров`я позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 листопада 2021 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що в проміжок часу з 12 жовтня 2021 року до 10 листопада 2021 року відповідачем до суду першої інстанції надано відзив на позовну заяву без обґрунтування та доказів, а також заперечення з доказами, які не направлялись позивачу та третій особі.

Ні до відзиву, ні до заперечення до закінчення підготовчого засідання до суду не подано клопотання про приєднання до матеріалів справи документів, а також немає належних доказів направлення відзиву та заперечення іншим учасникам справи, тому такі документи повинні були залишені судом першої інстанції поза увагою.

Суд першої інстанції не повністю врахував докази, надані позивачем, а саме: свідоцтво про хворобу № 20/2021 від 26 березня 2021 року, видане Військово-лікарською комісією, в якому зазначені всі діагнози, більшість з яких загальновідомі та не потребують додаткового доказування рецептом або направленням, а копії чеків підтверджують необхідності купівлі медикаментів, та витрати здійснювались у відділеннях аптек та в медичних закладах, що виключає можливості витрачення коштів не за призначенням направлення або рецепту.

Також суд першої інстанції критично віднісся, до факту власного вибору позивача оренди однокімнатної квартири у м. Харків, розмір орендної плати якої складає 7000 грн, при цьому не розглянув договір оренди трикімнатної квартири від 01 лютого 2021 року відповідача, розмір орендної плати якої 5000 грн і не додано жодного доказу такої оплати, при наявних доказах у матеріалах справи конверту, як доказ направлення ухвали про відкриття провадження від 27 серпня 2021 року, та копії позовної заяви, який повернувся до суду із поміткою: «Адресат відсутній за вказаною адресою», отже такий договір не відповідає дійсності, а виплати орендної плати за ним не відбуваються.

Позивач вважає, що сплата аліментів в розмірі 1/5 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно поставить позивача вкрай скрутне матеріальне становище.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 17 грудня 2021 року ОСОБА_2 роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якої діє представник ОСОБА_4 , вважає, що судом першої інстанції були вивчені всі обставини справи та враховано всі належні та допустимі докази заявлені сторонами, тому рішення суду підлягає залишенню без змін.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 17 грудня 2021 року Сєвєродонецькому відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) роз`яснювалось право подання до апеляційного суду пояснень у письмовій формі, проте пояснень до суду не надходило.

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та апеляційну скаргу Сєвєродонецький відділ державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) отримав 17 грудня 2021 року через підсистему (модуль) ЄСІТС «Електронний суд», про що свідчить підтвердження про отримання документів в електронному суді (ЕС).

ОСОБА_1 , представник Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, та у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідач та його представник в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнали.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено, що судовим наказом Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 серпня 2020 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 05 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач, посилається на те, що після винесення Сєвєродонецьким міським судом Луганської області судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінилось його матеріальне становище, оскільки з 26 березня 2021 року позивачу встановлено 25% втрати працездатності, а з 05 квітня 2021 року його було звільнено із органів поліції через хворобу. Станом на теперішній час позивач отримує пенсію у розмірі близько 17000 грн на місяць, є внутрішньо переміщеною особою та проживає із дружиною у місті Харкові в орендованій квартирі, орендна плата за яку складає 7000 грн на місяць, тому просив зменшити розмір аліментів утримуваних з нього на підставі судового наказу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 серпня 2020 року та визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісячно.

Згідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках № 005961, виданої Луганською обласною МСЕК, позивачу з 26 березня 2021 року встановлено 25% втрати працездатності.

Наказом № 174 о/с від 05 квітня 2021 року, виданого т.в.о. начальника ГУНП в Луганській області, ОСОБА_1 звільнено через хворобу з посади заступника начальника управління начальника відділу вказаної установи.

За період з серпня 2020 року по квітень 2021 року ОСОБА_1 було нараховано 193430,99 грн заробітної плати, з яких утримано 46838,91 грн в якості аліментів, що підтверджується довідкою про доходи від 12 квітня 2021 року, виданої Головним управлінням Національної поліції в Луганській області.

Сума пенсії ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2021 року по 31 липня 2021 року складає 47986,04 грн, що підтверджується довідкою про доходи № 591519 від 05 серпня 2021 року, виданої Головним управлінням ПФУ в Харківській області.

Згідно довідки № 5102 від 16 серпня 2021 року, виданої Головним управлінням ПФУ в Харківській області, сума пенсії позивача за період з 01 квітня 2021 року по 31 серпня 2021 року складає 80834,26 грн, протягом липня та серпня 2021 року пенсія позивача складала 16852,87 грн на місяць.

Відповідно до договору оренди квартири приватної форми власності у фізичної особи, укладеного 28 квітня 2021 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , орендодавець надає орендатору для проживання квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , оплата за використання якої складає 7000 грн щомісячно та вноситься на пізніше 28 числа кожного місяця. Договір укладено на 12 місяців з 28 квітня 2021 року та до 28 квітня 2022 року.

Відповідно до копії акту матеріально побутових умов учасника бойових дій для надання пільг за фактичним місцем проживання, в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкають ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його дружина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Дружина позивача, ОСОБА_6 , перебуває на обліку як безробітна в Харківському МЦЗ з 22 липня 2021 року, що підтверджується довідкою № 3510 від 30 липня 2021 року, виданою Харківським міським центром зайнятості.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що на теперішній час матеріальний стан та стан здоров`я позивача погіршилися, у зв`язку із чим існують підстави для зменшення розміру аліментів, однак, розмір пенсії позивача дозволяє йому сплачувати 1/5 частину доходів на утримання сина, що складає близько 3400 грн щомісячно (17000 / 5). Вказаний розмір аліментів є розумним, пропорційним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав та інтересів дитини і щодо урахування матеріального, сімейного становища позивача, а також стану здоров`я позивача, у зв`язку з чим розмір аліментів підлягає зменшенню до 1/5 частки доходів позивача.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме приєднання до матеріалів справи документів, які надані відповідачем без клопотання та не винесення судом ухвали про доручення їх до матеріалів справи є необґрунтованими, з огляду на таке.

10 листопада 2021 року представником відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлялось про долучення до матеріалів справи доказів.

Згідно ч. 4, 5 ст. 259 ЦПК України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати. Ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом, не виходячи до нарадчої кімнати, заносяться до протоколу судового засідання.

Отже цивільним процесуальним кодексом України визначено право суду постановляти ухвали, не виходячи до нарадчої кімнати, разом з цим передбачено обов`язок суду занесення відомостей про таке судове рішення до протоколу судового засідання.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 листопада 2021 року визнано поважними причини пропуску відповідачем строку для подання доказів та долучено до матеріалів справи докази, відомості про що занесено до протоколу судового засідання від 10 листопада 2021 року.

Отже, Сєвєродонецьким міським судом Луганської області у визначеному цивільним процесуальним кодексом України порядку вирішено клопотання про визнання поважними причини пропуску строку для подання доказів та приєднання їх до матеріалів справи, що підтверджується звукозаписом судового засідання від 10 листопада 2021 року.

Слід зауважити, що згідно з частинами першою-третьою статті 249 ЦПК України учасники справи мають право ознайомитися із технічним записом судового засідання, протоколом судового засідання та протягом п`яти днів з дня проголошення рішення у справі подати до суду письмові зауваження щодо неповноти або неправильності їх запису. Головуючий розглядає зауваження щодо технічного запису судового засідання та протоколу судового засідання, про що постановляє відповідну ухвалу. У разі пропуску строку подання зауважень і відсутності підстав для його поновлення головуючий залишає їх без розгляду.

Позивач не подавав письмові зауваження щодо неповноти або неправильності технічного запису чи протоколу судового засідання.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що він не мав можливості надати пояснення на заперечення, які як зазначає не отримував, не заслуговують на увагу як на підстав у для скасування рішення суду, оскільки позивачем надавалась відповідь на відзив, яка враховувалась судом першої інстанції при ухваленні рішення, а не направлення позивачу заперечень відповідача, не призвело до неправильного встановлення обставин справи та її вирішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи не має належних доказів направлення відзиву іншим учасникам справи не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи відповідачем до відзиву на позовну заяву долучено фіскальний чек від 20 жовтня 2021 року про направлення ОСОБА_1 поштової кореспонденції.

Слід зазначити, що 23 жовтня 2021 року позивачем на адресу суду направлено відповідь на відзив з додатками, в якій зазначено про отримання відзиву 22 жовтня 2021 року і на підтвердження цих обставин, ОСОБА_1 надано копію конверту та трекінгу відправлень з офіційного сайту Укрпошти.

Відзив на позовну заяву отримано Сєвєродонецьким відділом державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про що свідчить штам вхідної кореспонденції.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції оцінка доказам надана вибірково, а саме не повністю враховані докази надані позивачем.

Проте, докази, які надавалися позивачем, були досліджені судом першої інстанції та отримали належну правову оцінку, на підставі чого суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріальний стан та стан здоров`я останнього погіршилися, у зв`язку із чим існують підстави для зменшення розміру аліментів.

Посилання скаржника на те, що суд не розглянув договір оренди трикімнатної квартири від 01 лютого 2021 року відповідача, розмір орендної плати якої 5000 грн і не додано жодного доказу такої оплати, не заслуговують на увагу, оскільки предметом позову є зменшення розміру аліментів, а обставинами, які підлягають встановленню у цій справі є зміна матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я позивача.

Крім того, позивач в апеляційній скарзі вказує на те, що відповідач не обґрунтувала необхідності стягнення на дитину аліментів у заявленому нею розмірі, матеріали справи не містять детального опису та розрахунку витрат, які несе відповідач на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 .

Проте, згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Предметом позову у цій справі є зменшення розміру аліментів, отже позивач повинен довести підстави, зміни свого матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм права, а саме не врахування положень ст. 184 СК України та не наведено підстав неможливості зміни розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно частини третьої ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Аналіз зазначених норм права дає підстави ля висновку, що зміна способу стягнення аліментів, розмір яких визначений за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) батька дитини може бути змінений, а саме визначений у твердій грошовій сумі, лише за позовом одержувача аліментів.

У цій справі із позовом до суду звернувся платник аліментів, тому розмір аліментів визначений судовим наказом Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 серпня 2020 року у частці від заробітку (доходу) не може бути визначений судом у твердій грошовій сумі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 листопада 2021 року залишити без задоволення.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 11 лютого 2022 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді В.М. Луганська

В.В. Кострицький