Справа № 190/1764/21
Провадження №2/190/49/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м.Пятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: Кудрявцевої Ю.В.

при секретарі : Пронській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті П`ятихатки Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишнівської селищної об`єднаної територіальної громади П`ятихатського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Вишнівської селищної об`єднаної територіальної громади П`ятихатського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім.«Котовського» П`ятихатського району Дніпропетровської області. Право на земельну частку (пай) належало його матері на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0223393, виданого П`ятихатською районною державною адміністрацією 31.05.1997 року, на підставі розпорядження №121-р від 14.03.1997 року. На час її смерті він проживав разом з нею та був зареєстрований у житловому будинку, після смерті матері не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що фактом спільного проживання прийняв спадщину. З 2004 року і по теперішній час він проживає в м. Тюмень РФ та являється громадянином Російської Федерації. В грудні 2020 року, його представник за довіреністю звернувся до П`ятихатської державної нотаріальної контори з заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину представнику було відмовлено на тій підставі, що останній не може надати правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), так як він втрачений, в наявності мається тільки ксерокопія сертифікату на право на земельну частку (пай). Крім того, під час вивчення нотаріусом документів, було встановлено, що в наданій для огляду ксерокопії сертифікату про право на земельну частку (пай), зазначена ОСОБА_2 , тоді як в свідоцтві про смерть спадкодавця остання зазначена як ОСОБА_2 , без зазначення по-батькові. Просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 6,46 в умовних кадастрових гектарах, із земель, що розташовані на території Вишнівської об`єднанпої територіальної громади в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 26.11.2021 року відкрито провадження по даній справі за правилами загального позовного провадження, по справі призначено підготовчий розгляд.

Ухвалою суду від 22.12.2021 року справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої ОСОБА_1 просить позов задовольнити, справу розглядати за його відсутності.

Відповідач - Вишнівська селищна об`єднана територіальна громада П`ятихатського району Дніпропетровської області , свого представника до суду не направив. Від нього на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої просить розглянути справу у відсутність їхнього представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1 , матір`ю якого зазначена ОСОБА_3 , в графі батько стоїть прочерк. (а.с.10)

Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 05.09.2020 року - в зв`язку з укладенням шлюбу 16.11.1965 року ОСОБА_3 змінила своє прізвище, і стала ОСОБА_2 . (а.с.11)

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Комісарівка П`ятихатського району Дніпропетровської області померла ОСОБА_2 . (а.с.9)

Згідно копії витягу із по господарської книги №6 за 1991-1995 р.р., , номер об`єкта по господарського обліку №281 виданого ВК Вишнівською селищною радою від 08.07.2021 року головою домогосподарства по АДРЕСА_1 була ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с.15)

Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0223393 виданого 31.05.1997 року головою П`ятихатської районної державної адміністрації - Савченко Василині Іванівні, яка проживає в с.Комісарівка П`ятихатського району Дніпропетровської області належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім..Котовського, розміром 6.46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). (а.с.12)

Згідно копії листа відділу №4 Управління у Кам`янському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 01.11.2021 року №194/366-21 відповідно до якої, згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП ім..Котовського сертифікат на ім`я ОСОБА_2 серії ДП №0223393 був зареєстрований за номером 0393 від 31.05.1997 року, площею 6,46 ум.кад. га на території Комісарівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, який на даний час не отримано та знаходиться у відділі на зберіганні. Згідно даних Державного реєстру земель станом на 31.12.2012 р., відомості щодо реєстрації Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 , яка розташована на території Комісарівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області по колишньому КСП ім.Котовського, не значиться. (а.с.14)

Позивач прийняв спадщину, однак не може оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.12.2020 року, - державним нотаріусом відмовлено ОСОБА_4 , яка діє відповідно до довіреності від імені ОСОБА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з не можливістю надати правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), так як він втрачений, а в наявності мається тільки його ксерокопія. Крім того, під час вивчення наданих документів, було встановлено, щодо в наданій для огляду ксерокопії сертифікату про право на земельну частку (пай), зазначена ОСОБА_2 , тоді як в свідоцтві про смерть спадкодавця остання зазначена як ОСОБА_2 , без зазначення по-батькові. (а.с.13)

Згідно копії спадкової справи №231/2020 до майна ОСОБА_2 , померлої, ІНФОРМАЦІЯ_3 , - позивач єдиний спадкоємець, який звернувся з заявою про прийняття спадщини. (а.с.22-50)

Отже, позивач являється єдиним спадкоємцем за законом до майна померлої ОСОБА_2 , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, а тому набув права на спадкування майна покійної за законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з абз.26 п.3.5 листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», видача дубліката сертифікату на ім`я померлого не передбачена і належним способом захисту права спадкоємця на спадкову земельну частку (пай), у разі втрати сертифікату, є звернення спадкоємця з вимогою про визнання за ним права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно до ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами.

Сама по собі видача сертифіката на право на земельну частку (пай) після смерті не може бути підставою для виключення із спадкової маси, оскільки сертифікат є лише документом, що підтверджує належність, однак права виникають з моменту прийняття рішення.

Вказана позиція міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.04.2020 року по справі №178/982/18-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Згідно ст.ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Пункт 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування» передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі(на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п.17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку(пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, що була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку(пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Захист прав на отримання земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності - шляхом пред`явлення позову про визнання права на земельну частку (пай).

Пунктом 3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановлено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є одна і таж особа, а позивач отримати дублікат виданого сертифікату в позасудовому порядку не має можливості та враховуючи, що сертифікат на право на земельну частку (пай) виготовляється лише в одному примірнику, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай).

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15-16, 1217, 1220-1223, 168-1270 ЦК України, ст. ст. 4, 12-13, 77-81, 141, 258-259, 263-266, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 право на земельну частку (пай), розміром 6,46 в умовних кадастрових гектарах із земель, що розташовані на території Вишнівської об`єднаної територіальної громади, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судові витрати по справі залишити по фактично понесеним.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Вишнівська селищна об`єднана територіальна громада П`ятихатського району Дніпропетровської області в особі Вишнівської селищної ради, місцезнаходження: вул.Центральна,буд.47, смт.Вишневе, Кам`янський район, Дніпропетровська область, .

Суддя П`ятихатського районного суду

Дніпропетровської області Ю.В.Кудрявцева