Ухвала

28 січня 2022 року

м. Київ

справа № 154/383/21

провадження № 61-183ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» на постанову Волинського апеляційного суду від 30 листопада

2021 року у складі колегії суддів: Карпук А. К., Бовчалюк З. А., Осіпука В. В., у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2021 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» (далі - АТ «Волиньгаз») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків.

Позов мотивовано тим, що 05 березня 2019 року працівником АТ «Волиньгаз» складено акт демонтажу лічильника за адресою: АДРЕСА_1 у житловому приміщенні, яке належить ОСОБА_1 .

За результатами проведеної експертизи встановлено механічні пошкодження приладу обліку газу марки «Metrix» типу G4 №066545, зокрема потертості і подряпини на корпусі під лічильним механізмом, що свідчить про несанкціоноване втручання у роботу засобу вимірювальної техніки, та складено акт про порушення від 27 березня 2019 року № 506.

11 квітня 2019 року комісією з розглянуто акт про порушення від 27 березня 2019 року № 506, та прийнято рішення про необхідність визначення не облікованих об`ємів природного газу та їх вартості від дати останнього зняття показників про обсяги спожитого газу до дня виявлення порушення.

АТ «Волиньгаз» визначено обсяги не облікованого об`єму природного газу, які у вартісному еквіваленті становлять 63 426,37 грн, що відповідає сумі завданих збитків АТ «Волиньгаз» неправомірними діями ОСОБА_1 .

Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 збитки, завдані несанкціонованим втручанням в роботу засобу вимірювальної техніки, у розмірі 63 426,37 грн.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області

від 28 квітня 2021 року позов АТ «Волиньгаз» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Волиньгаз» збитки завдані несанкціонованим втручанням у роботу приладу обліку газу у розмірі

63 426,37 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Волинського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 28 квітня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У січні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

АТ «Волиньгаз» на постанову Волинського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року, у якій заявник просив скасувати оскаржуване судове рішеннята залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 63 426,37 грн яка станом на 01 січня

2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00*100=227 000,00).

Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі

№ 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» на постанову Волинського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик А. С. Олійник В. В. Яремко