Справа № 189/17/22
РІШЕННЯ

іменем України

07.02.2022 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Степанової О.С.

при секретарі Комеристій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покровське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Відродження» про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди земельної ділянки. В обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що він являється власником земельної ділянки, площею 5,0346 га, кадастровий номер :01:001:0205. 07.07.2017 року між позивачем та ТОВ «Відродження» було укладено Договір оренди земельної ділянки, зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис про інше речове право №27447832 від 10.18.2018 року. Відповідно до п.4.1 укладеного договору, оренда сплачується до 30 листопада кожного року дії договору. Відповідно до умов договору орендар зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату. Однак, орендар не виконує покладені на нього обов`язки щодо виплати орендної плати, оскільки орендну плату за 2018,2019,2020 роки було сплачено з порушенням строків виплати орендної плати, орендну плату за 2021 рік позиву виплачено взагалі не було, що є підставою для розірвання договору оренди. ОСОБА_1 неодноразово з`являвся до відповідача для отримання орендної плати, проте, представники ТОВ «Відродження» кожного разу відмовляли у видачі орендної плати мотивуючи тим, що немає коштів в орендаря, посилаючись на скрутне матеріальне становище та неякісний врожай через неефективне господарювання. В зв`язку з чим, ОСОБА_1 просить стягнути з ТОВ «Відродження» на його користь заборгованість зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою площею 5,0346 га, кадастровий номер :01:001:0205 за 2021 рік в загальній сумі 12050,00 грн.; розірвати договір оренди земельної ділянки площею 5,0346 га, кадастровий номер :01:001:0205, укладений 07.07.2017 року та припинити речове право (право оренди) в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №27447832 від 10.08.2018 року на земельну ділянку площею 5,0346 га, кадастровий номер :01:001:0205, яка розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, яке виникло на підставі договору оренди земельної ділянки від 07.07.2017 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Відродження»; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

Представник відповідача ТОВ «Відродження» - Халинбаджах А.В. надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що 20 жовтня 2004 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки, яка розташована на території Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області. Даний договір зареєстрований 26.06.2005 року №4/41. 12 липня 2011 року була укладена додаткова угода до договору оренди земельної ділянки від 20.10.2004 року. Відповідно пункту 2 додаткової угоди: орендна плата сплачується орендарем у грошовій формі або натуральній у формі сільськогосподарської продукції та відбірковій формі. По даному договору можливо поєднання зазначених форм. Орендна плата складає у грошовому виразі 2982,14 грн., що становить 4,8% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки станом на 1 січня кожного року, за який нараховується орендна плата. До розміру орендної плата включена сума, яка дорівнює розміру податку на доходи орендодавця, який він повинен сплатити до бюджету згідно з чинним законодавством. Вказана сума прибуткового податку не виплачується орендодавцеві, а перераховується орендарем до відповідного бюджету, згідно з чинним законодавством. Згідно довідки ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області Відділу у Покровському районі № 4-0.32-23/112-20 від 29.01.2020 року нормативно грошової оцінки одиниці площі ріллі (1 га) по Дніпропетровській області становить 30251,00 грн. Площа земельної ділянки позивача 5,030 га. Відповідно нормативно грошова оцінка земельної ділянки у 2019-2020 роках складає 152162,53 грн. Таким чином, сума орендної плати з урахуванням податків відповідно умовам договору: 152162,53 грн. х 4,8% = 7303,80 грн. Сума орендної плати до видачі на руки: 7303,80 грн. - ПДФО 18% - ВЗ 1,5% = 5879,56 грн. за кожен рік. Пунктом 11 договору передбачено, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3% не сплаченої суми за кожен день прострочення. 07 липня 2017 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0205 загальною площею 5,668 га, терміном дії до 31.12.2024 року. Пунктом 4.1 передбачено за кожен рік використання землі орендар нараховує орендну плату у грошовій формі в розмірі, що становить 14968,94 грн. в т.ч. ПДФО, ВЗ та ін. до виплати на руки 12050,00 грн. Орендна плата сплачується до 30 листопада кожного року дії договору. Пунктом 4.8 договору передбачено, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01% не сплаченої суми за кожен день прострочення. Таким чином, розмір орендної плати, відповідно умов договорів оренди, складає 17929,56 грн. за кожен рік оренди двох земельних ділянок. Так, орендна плата за 2018 рік відповідачем була сплачена вчасно та в повному обсязі, орендна плата за 2019 та 2020 роки сплачена з невеликою затримкою у виплаті, але в значно більшому розмірі ніж передбачено умовами договорів оренди в сумі 24100,00 грн. Тобто, орендна плата сплачена з урахуванням пункту 11 договору від 20.10.2004 року та пункту 4.8 договору від 07.07.2017 року, до орендної плати за кожен рік нарахована пеня в розмірі 6170,44 грн. Таким чином, протягом всього часу дії договору оренди ТОВ «Відродження», як орендар, виконувало всі умови передбачені цим договором. З моменту підписання договору по теперішній час жодних заяв або претензій з приводу порушення прав позивача, як орендаря, в тому числі розміру чи несвоєчасної виплати орендної плати до ТОВ «Відродження» з боку позивача не надходило. Щодо розірвання договору, то позивачу орендна плата за 2018 рік відповідачем сплачена вчасно та в повному обсязі, орендна плата за 2019 та 2020 роки сплачена з невеликою затримкою у виплаті, але з нарахованою пенею. На час подання позову до суду орендна плата не виплачена лише за 2021 рік. В зв`язку з чим, просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП №016187 від 02.02.2001 року та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №134054188, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,030 га, яка розташована на території Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер: :01:001:0205 (а.с.5,8).

07.07.2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Відродження» було укладено Договір оренди земельної ділянки площею 5,030 га, кадастровий номер :01:001:0205, строком на 7 років, до 31.12.2024 року, який був зареєстрований 10.08.2018 року державним реєстратором виконавчого комітету Васильківської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області (а.с.6-7,8).

Крім того, 07.07.2017 року між сторонами було складено Акт приймання-передачі земельної ділянки на підставі договору оренди земельної ділянки від 07.07.2017 року, згідно якого орендодавець ОСОБА_1 передав, а орендар ТОВ «Відродження» прийняв в оренду земельну ділянку, в розмірі 5,030 га, кадастровий номер :01:001:0205 (а.с.7 (зворотній бік).

Так, відповідно до статті 14 Конституції України, статті 1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до частини другої статті 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договори найму регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Так, згідно п.4.1. договору оренди земельної ділянки від 07.07.2017 року, за кожен рік використання землі Орендар нараховує орендну плату у грошовій формі в розмірі, що становить 14968,94 грн., в т.ч. ПДФО, ВЗ та ін., до виплата на руки 12050,00 грн. Сплачується орендна плата до 30 листопада кожного року дії договору.

Сторони не заперечили те, що договір оренди укладений і діє на зазначених умовах.

Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.410 ЦК України землекористувач зобов`язаний вносити плату за користування землею.

Згідно ч. 1 ст.24 Закону України « Про оренду плати землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Стаття 21 Закону України "Про оренду землі" визначає орендну плату за землю як платіж, який орендатор вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди.

Так, щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 12050,00 грн. судом достовірно встановлено, що відповідачем належним чином не виконуються взяті зобов`язання за договором оренди від 07.07.2017 року, у зв`язку з чим, ТОВ «Відродження» має перед позивачем заборгованість із виплати орендної плати за 2021 рік за договором оренди земельної ділянки площею 5,0346 га. кадастровий номер :01:001:0205, на суму 12050,00 грн.

Відповідач у своєму відзиві жодним чином не спростував наявність заборгованості перед позивачем за 2021 рік за договором оренди земельної ділянки від 07.07.2017 року.

Таким чином, на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з виплати орендної плати за користування земельною ділянкою є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині розірвання договору оренди земельної ділянки судом встановлено, що посилання позивача на обставину систематичної несплати орендної плати, як на підставу розірвання договору, суд вважає необґрунтованими та відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо розірвання договору оренди виходить з наступного.

Як вбачається зі змісту ст.141 ЗК України, заявляючи позов про дострокове припинення договору оренди землі з підстави несплати орендної плати, законодавець чітко зазначив, що така несплата має бути систематичною. Ця стаття не містить альтернативних положень «якщо інше не передбачено договором», з її змісту чітко вбачається обов`язковість наявності систематичності.

Отже, якщо у договорі оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься щороку до 30 листопада за весь рік оренди земельної ділянки, то систематичність її несплати матиме місце у випадку порушення такого зобов`язання хоча б за два роки.

Аналогічна позиція зазначена у постанові Верховного Суду України від 12.12.2012 р., а також висновках Верховного Суду України, викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.l ч.l ст.355 ЦПК України, за ІІ півріччя 2012 р. Зазначені документи містять висновки Верховного суду України стосовно того, що договір оренди землі можливо розірвати лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання.

В межах справи, яка переглядалась Верховним Судом України та за результатами якого прийнята постанова від 12.12.2012 р., судами зазначено, що затримка виплати орендної плати не є підставою для розірвання договору оренди землі, оскільки не свідчить про систематичне порушення умов договору в частині несплати орендної плати.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичного (два та більше випадків) невнесення орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди, тоді як разове порушення умов договору оренди в цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання.

До того ж, відповідно до п.2.23 постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України № 6 від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості з орендної плати, потрібно мати на увазі, що згідно зі статтями 1,13 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Разом з тим, доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватися належними доказами, наприклад, довідкою, виданою державною податковою інспекцією про наявність (або відсутність) заборгованості за земельним податком та орендною платою.

Згідно наданих відповідачем копій Відомостей на виплату готівки, ОСОБА_1 отримав від ТОВ «Відродження» орендну плату за 2018 рік в період з 06.07.2018 року до 09.07.2018 року в сумі 4000,00 грн.; в період з 30.10.2018 року до 02.11.2018 року в сумі 20100,00 грн. Орендну плату за 2019 рік ОСОБА_1 отримав в період з 20.03.2020 року по 25.03.2020 року в сумі 6000,00 грн., в період з 21.07.2020 року до 24.07.2020 року в сумі 12050,00 грн., в період з 29.12.2020 року до 04.01.2021 року в сумі 6050,00 грн. Орендну плату за 2020 рік ОСОБА_1 отримав в період з 16.07.2021 року по 21.07.2021 року в сумі 24100,00 грн., про що поставив свій підпис у відомостях на виплату готівки.

Судом достовірно встановлено та матеріалами справи підтверджено, що дійсно, ТОВ «Відродження» було допущено затримку виплати орендної плати за 2019 та 2020 роки, та не виплачено взагалі орендну плату за 2021 рік, однак, на момент розгляду справи судом, позивачем не надано суду жодного належного доказу щодо систематичної несплати орендної плати, що одночасно свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог з приводу розірвання договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом частково задоволено позов ОСОБА_1 , судові витрати належить стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам, таким чином, з ТОВ «Відродження» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору у розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 626, 629, 770, 792, 1216, 1220, 1268 ЦК України, ст. ст. 13, 15, 21, 32 Закону України «Про оренди землі», ст. ст. 3, 12, 13, 76-78, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд , -

вирішив:

Цивільний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди земельної ділянки - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження», , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованість зі сплати орендної плати за 2021 рік за користування земельною ділянкою площею 5,0346 га, кадастровий номер :01:001:0205 за договором оренди земельної ділянки, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Відродження» та ОСОБА_1 07 липня 2017 року, в загальній сумі 12050,00 грн. (дванадцять тисяч п`ятдесят гривень).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» (, місцезнаходження: 53600, Дніпропетровська область, смт. Покровське, вул. Центральна, 17-А) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.С. Степанова

07.02.2022