Справа № 521/2673/22
Провадження № 2/521/2512/22
У Х В А Л А

09 лютого 2022 року місто Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Гуревський В.К., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в :

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в загальному розмірі 156000,00 грн., яка складається із суми основного боргу в розмірі 120000,00 грн. та процентів, нарахованих на суму боргу, в розмірі 36000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що умовами Розписок від 14 грудня 2021 року та від 31 грудня 2021 року, написаних власноруч відповідачем, підтверджується факт передання грошових коштів саме в борг, тобто обов`язок позичальника повернути відповідну суму коштів), що є достатнім підтвердженням виникнення між сторонами правовідносин позики. На даний час оригінали Розписок від 14 грудня 2021 року та від 31 грудня 2021 року, знаходяться у позивача, що підтверджує факт невиконання ОСОБА_2 зобов`язань з повернення суми позики та виплати процентів. Таким чином, внаслідок прострочення відповідачем своїх зобов`язань з повернення боргу та виплати процентів за користування позикою утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача в судовому порядку.

Судом направлено запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо реєстрації відповідача.

Провадження по цій справі не відкрито.

До суду надано заяву про забезпечення позову, згідно якої позивач просить накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках, відкритих на ім`я відповідача - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , та на рухоме майно, яке належить відповідачу - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , у межах ціни позову в розмірі 156000,00 грн., посилаючись на таке.

В Розписці від 14 грудня 2021 року позичальник зазначив про свій обов`язок повернути борг до 25 грудня 2021 року, однак порушив таке зобов`язання, що сам і підтвердив в іншій Розписці від 31 грудня 2021 року. В ній же відповідач окрім підтвердження боргу та засвідчення факту прострочення його повернення, взяв на себе зобов`язання щодо сплати 30% від суми боргу щомісячно до повного його погашення.

Також згідно Розписки від 31 грудня 2021 року позичальник зобов`язався в забезпечення своїх грошових зобов`язань перед позикодавцем передати в заставу позивачу певне майно, а саме; вакууматор промисловий (розмір упаковки 40 x 60 бувший у вжитку), холодильну камеру (мінус двадцять чотири градуси), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Незважаючи на встановлені сторонами терміни повернення суми позики та виплати процентів, відповідач у повному обсязі ухиляється від належного виконання своїх зобов`язань, в тому числі й щодо передачі в заставу зазначеного в Розписці від 31 грудня 2021 року рухомого майна.

Будь-які вимоги позичальника повернути борг ОСОБА_2 ігнорує.

Вищевикладене, підтверджується матеріалами переписки сторін у справі в месенджері «Телеграм» (роздруківка скріншотів історії повідомлень з мобільного телефону позивача за період з 24 січня 2021 року по 04 лютого 2022 року, з яких вбачається, що відповідач безпідставно порушує строки повернення коштів, відмовляється виконувати забезпечувальні зобов`язання.

Поведінка позичальника, який безпричинно затягує з поверненням заборгованості та продовжує користуватися грошима, які належать позикодавцю, є недобросовісною, такою, що завдає значних збитків позивачу.

Постійне ухилення відповідача від виконання своїх зобов`язань перед позивачем створює реальну загрозу невиконання рішення суду про стягнення заборгованості.

З інформаційної довідки від 06 лютого 2022 року №298123296 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що за відповідачем не зареєстровано речових прав на будь-які об`єкти нерухомого майна.

Отже, в разі неможливості виконання відповідачем свого обов`язку з повернення коштів в натуральному вигляді позивач позбавлений можливості задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на належне позичальнику нерухоме майно.

Відтак, єдиним ефективним способом забезпечення позову у даному спорі є накладення арешту на рухоме майно та грошові кошти у межах ціни позову.

До того ж відповідач зобов`язувався добровільно передати відповідачу в тимчасову заставу саме рухоме майно, яке вказано в Розписці від 31 грудня 2021 року.

Можливість ефективного забезпечення позову в обраний спосіб обґрунтовується також інформацією про основне джерело доходів відповідача - виручка від переробки та реалізації в м. Одеса риби та рибної продукції (див. комерційні пропозиції відповідача, розміщені на веб-сайті оголошень «ОLХ» та в месенджері « ІНФОРМАЦІЯ_1 »).

Позикодавець при цьому звертає увагу суду на значний розмір заборгованості за договором позики, а також на те, що у зв`язку з ухиленням відповідача від виконання своїх зобов`язань, розмір заборгованості постійно зростає, що погіршує майнове становище позивача.

Пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відомості з інформаційної довідки від 01 березня 2021 року №246440877 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджують перебування у власності позивача значної кількості ліквідних об`єктів нерухомості, вартість яких достатня для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву про забезпечення позову обґрунтованою з наступних причин.

Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 153 Цивільно-процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 червня 2021 року справа № 308/8567/20 (провадження № 61-3480сво21) системне тлумачення частини першої статті 153, частини тринадцятої статті 158, частини першої статті 187 ЦПК України дає можливість дійти висновку, що:

-законодавець передбачив відповідний процесуальний порядок розгляду заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі;

-для розгляду заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі встановлені різні процесуальні строки: два та п`ять днів відповідно;

-першочерговим при надходженні на розгляд суду заяви про забезпечення позову є надання оцінки щодо порядку звернення з нею до суду, за умови дотримання якого здійснюється її розгляд по суті;

-у випадку одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі. Законодавець не покладає обов`язку на суд відкрити провадження у справі, а тільки потім вирішувати питання про забезпечення позову;

-у разі повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі передбачений процесуальний механізм скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи, що між сторонами виник спір та існує певна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, суд має вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках, відкритих на ім`я відповідача - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , та на рухоме майно, яке належить відповідачу - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , у межах ціни позову в розмірі 156000,00 грн, до виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 154, 157 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

Заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках, відкритих на ім`я відповідача - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , та на рухоме майно, яке належить відповідачу - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , у межах ціни позову в розмірі 156000,00 грн.

Ухвалу для виконання направити Першому Малиновському відділу державної виконаної служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Виконання ухвал з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ В. К. Гуревський