Ухвала

07 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 646/6006/19

провадження № 61-1778ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , поданою представником ОСОБА_3 , на рішення Червнозаводського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Макушева Н. В., Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Некрасова Н. А., Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Васікова Ю. В., про визнання недійсним довіреності, договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2022 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 звернулисядо Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Червнозаводського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Харківським апеляційним судом прийнято постанову 21 грудня 2021 року, тому останнім днем строку на касаційне оскарження є 24 січня 2022 року.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не порушують питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження. В той же час до касаційної скарги надано докази отримання ОСОБА_1 копії оскарженої постанови 29 грудня 2021 року. Доказів отримання ОСОБА_2 указаного рішення матеріали касаційного провадження не містять.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Отже, ОСОБА_1 необхідно подати заяву про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

ОСОБА_2 необхідно подати заяву про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, у якій зазначити поважні причини, що перешкоджали подати касаційну скаргу до 24 січня 2022 року, та надати належним чином засвідчені докази на підтвердження цих обставин (конверт, в якому надсилалася

ОСОБА_2 копія постанови Харківського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року із ідентифікатором міжнародного поштового відправлення Акціонерного товариства «Укрпошта», довідка суду, у якій зазначено інформацію щодо отримання чи не отримання ОСОБА_2 копії повного тексту оскарженої постанови тощо).

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до підпункту 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позову - 2019 рік) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позову - 2019 рік) за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становила 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, а саме 768,40 грн.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позову - 2019 рік) встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року становив 1 921 грн.

Таким чином, за подання касаційної скарги в частині вимог немайнового характеру розмір судового збору становить 3 073,60 грн (768,40 грн * 200 %).

Аналіз скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціни позову щодо вимог майнового характеру (витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на квартиру), а тому неможливо встановити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви в частині майнових вимог. Такий розмір судового збору становить 1 % ціни позову, але не менше 768,40 грн та не більше 9 605 грн * 200%.

ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 9 334 грн згідно квитанції № 1 від 25 січня 2022 року. Тому ОСОБА_1 слід самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги в частині майнових вимог (підтвердивши ціну позову щодо вимог майнового характеру належними доказами) та, за потреби, доплатити його до розміру 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості спірного майна.

ОСОБА_2 також слід сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі скаржник підставою касаційного оскарження судових рішень зазначає, зокрема, суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 15 червня 2020 року у справі № 430/1281/14, у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, від 22 січня 2020 року у справі № 711/2302/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 червня 2021 року в справі № 916/2813/18 відступила від висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, на який міститься посилання у касаційній скарзі. Аналогічний висновок (від якого Велика Палата Верховного Суду відступила) вказаний і в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 15 червня 2020 року у справі № 430/1281/14.

Зміст постанови Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 711/2302/18, на який міститься посилання у касаційній скарзі, свідчить, що вона постановлена не у подібних правовідносинах.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.

Ураховуючи наведене, заявникові (заявникам) необхідно подати до Верховного Суду підписану касаційну скаргу у новій редакції, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та яка відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, додати до неї копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 260, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , поданою представником ОСОБА_3 , на рішення Червнозаводського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, настануть наслідки передбачені статтею 393, 394 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков