печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8032/19-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Вовк С.В.,

за участі секретаря судових засідань Грицюк Н.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про грошову компенсацію вартості ј частини транспортного засобу, який перебуває у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

Позиція сторін у справі

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 про грошову компенсацію вартості 1/4 частини транспортного засобу, який перебуває у спільній частковій власності.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач є матір`ю, а відповідач дружиною померлого ОСОБА_5 , до складу спадщини якого входять автомобіль та мотоцикл. Вказане майно є неподільним, спільно користуватися вказаними транспортними засобами не можливо, оскільки відповідач не відповідає на письмові пропозиції позивача, які надсилаються в електронному варіанті на електронну поштову адресу.

Представник відповідача подала відзив на позов, в якому зазначила, що відповідач не має фінансової можливості компенсувати позивачу його частку у спільному майні, при цьому остання не заперечує проти спільного відчуження майна або передачі його позивачу повністю або частково в майбутньому. 22 липня 2016 року вказані транспортні засоби викрадено, з цього приводу триває досудове розслідування. Тобто починаючи з 22 липня 2016 року транспортні засоби у розпорядженні відповідача не перебувають.

Позивач подала до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що відповідач є власником рухомого на нерухомого майна, володіє частками двох товариств з обмеженою відповідальністю, а відтак має фінансову можливість сплатити грошову компенсацію.

Процесуальні дії

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12 серпня 2020 року прийнято до провадження цивільну справу та призначено до розгляду.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2020 року клопотання представника відповідача про витребування доказів у справі задоволено.

Фактичні обставини справи

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Із свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 05 квітня 2016 року приватним нотаріусом КМНО Івченко А. В., вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є спадкоємцями по 1/4 частці визначеного у свідоцтві майна ОСОБА_5 , а саме, зокрема:

- автомобіля марки Mitsubishi, модель Outlander 3.0 AT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ;

- мотоцикла марки BMW, модель F650, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2008 року випуску, колір синій, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 .

Згідно з листом Голосіївського УП ГУНП в місті Києві від 04 квітня 2019 року № 146аз/125/47/03-2019, у слідчому відділі Голосіївського УП ГУНП в місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0007404 від 23 липня 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Позиція суду та оцінка аргументів сторін

Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

При цьому слід також враховувати, що у силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Виходячи з тлумачення вищевказаних норм, з урахуванням закріплених у пункті 6 статті 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники - відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 13 січня 2016 року у справі № 6-2925цс16 і вона є незмінною.

Під час розгляду справи, суду не доведено, що вартість 1/4 частки спадкового майна, яке належить ОСОБА_1 становить 109 956, 00 грн, адже роздруківки оголошень про продаж з Інтернету не є належними та допустимими доказами.

Проведення експертизи щодо визначення вартості такого майна на час розгляду справи є неможливим, оскільки 22 липня 2016 року транспортні засоби викрадено, з цього приводу триває досудове розслідування.

Також стороною позивача не доведено суду, що відповідач спроможна виплатити їй компенсацію в сумі 109 956, 00 грн в рахунок визнання за нею права власності на спільне майно та, що це не становитиме це для неї надмірний тягар.

Не заслуговують на увагу твердження позивача про те, що відповідач є власником рухомого на нерухомого майна, володіє частками двох товариств з обмеженою відповідальністю, а відтак має фінансову можливість сплатити грошову компенсацію, оскільки рухоме майно є викраденим, воно перебуває у частковій власності. Крім того, частки у двох товариствах з обмеженою відповідальністю жодним чином не вказують майновий стан та спроможність відповідача виплатити компенсацію в сумі 109 956, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 200, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про грошову компенсацію вартості 1/4 частини транспортного засобу, який перебуває у спільній частковій власності - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Повний текст рішення виготовлено 07 лютого 2022 року.

Суддя С. В. Вовк