Провадження № 2/344/1174/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Герлан Н.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

в позові вказано, що в 2004 році сторони зареєстрували шлюб. В шлюбі народились діти Анна 02/01/2005 року народження та син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони проживають окремо, позивач проживає з дітьми, відповідач не надає грошові кошти на утримання дітей. Виключно позивач утримує дітей. Тому позивач просила суд про присудження аліментів на утримання дітей в сумі 4800 гривень.

В судовому засіданні позивач підтримала позов та надала перед судом пояснення про те, що довго разом не проживають, за весь час відповідач надав 3800 гривень, дитина повертається після відвідування відповідача та повідомляє, що відповідач працює; дітям треба їсти; позивач немає у кого просити; у позивачки мінімальна заробітна плата 6000 гривень.

В судовому засіданні відповідач надав перед судом пояснення про те, що ним подано відзив на позов, в якому визнає вимогу на суму 3600 гривень; відповідач ходить на нічні чергування, але безробітний; дитина їсть у баби, відповідач та баба дітей допомагають чим можуть, в тому числі одягнутись; може давати пару сотень; визнає суму вимоги частково в розмірі 3600 гривень; якщо не вистачить 3600 гривень то буде надавати більше, але якщо зможе.

Відповідно до ч. 1 ст. 82. ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Таким чином наявність дітей, витрат на їх утримання, окреме проживання сторони не заперечили. Суму претензії в розмірі 3600 відповідач визнав за змістом відзиву на позов.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України головуючий спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Отже пояснення сторін, що не стосуються предмету спору не підлягають встановленню в судовому засіданні.

Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже обов?язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача.

В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов?язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов?язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору.

Однак в ч. 4 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже саме відповідач несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Так відповідач не заперечив наявності у позивачки витрат на утримання дітей на суму 3600 гривень.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Також в судовому засіданні відповідач надав перед судом пояснення про те, що у разі, якщо позивачці потрібно буде більше ніж 3600 гривень, то він буде їх сплачувати, якщо у нього буде така можливість, однак відсутність можливості на час розгляду спору не заперечив. При цьому відповідач надав перед судом пояснення про те, що він працює, але не надав суду доказів на встановлення його доходу. Також відповідач не подав суду і доказів на встановлення обставини отримання доходу в такому розмірі, що унеможливлює сплачувати аліменти в сумі 4000 гривень.

Таким чином позивачем доведено позов на суму аліментів в розмірі 4000 гривень на двох дітей.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково;

стягувати щомісячно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_2 на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 4000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку;

в іншій частині позову відмовити.

аліменти стягувати з 19/11/2021 і до досягнення старшою дитиною повноліття;

допустити негайне виконання рішення в частині стягнення одного щомісячного платежу аліментів;

стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908 гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Суддя Бородовський С.О.