Справа № 333/6200/19
Провадження № 6/333/32/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Михайлової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатюк І.Ю.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні по цивільній справі № 333/6200/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

08.09.2021 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні по цивільній справі № 333/6200/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В судове засідання сторони не з"явилися, повідомлялися судом належним чином та у встановленому законом порядку про час та місце розгляду заяви.

В матеріалах справи наявна заява від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» про розгляд справи за його відсутності, просить суд задовольнити заяву.

У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, неявка яких не перешкоджає розгляду справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи, які були належним чином повідомлені, оскільки їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони у справі.

Суд, вивчивши доводи заявника, перевіривши їх доданими до заяви документами, дослідивши матеріали справи, вважає заяву законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 31.01.2020року Комунарський районний суд м. Запоріжжя ухвалив заочне рішення по справі № 333/6200/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 490161175 від 23.11.2009 року станом на 07.10.2019 року у розмірі 32575 грн. 39 коп., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 10493 грн. 13 коп., заборгованості по відсоткам у розмірі 6394 грн. 38 коп., заборгованості по пені у розмірі 15687 грн. 88 коп. та судовий збір у сумі 1921 грн. 00 коп.

05.05.2020 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист № 333/6200/19 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» за Кредитним договором № 490161175 від 23.11.2009 року у розмірі 32575,39 грн.

25.07.2020 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62619173 на підставі виконавчого листа № 333/6200/19.

12.07.2021 року між ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги № 12/07/2021-1, відповідно до умов якого, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 .

В реєстрі боржників до Договору відступлення прав вимоги № 12/07/2021-1 від 12.07.2021 року зазначений ОСОБА_1 .

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним; своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК).

Крім того, під час розгляду питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, суди мають керуватися, зокрема, положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Ст. 9 Конституції України йдеться про те, що міжнародні договори, ратифіковані Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Отже, норми Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і все, що з неї витікає, є частиною законодавства України і має застосовуватися нарівні із законами, прийнятими урядом. Це, зокрема, продиктовано пп. «Ь» п. З ст. 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, учасником якої є Україна, та відповідно до якого поряд із нормами міжнародного договору обов`язково треба використовувати подальшу практику застосування договору, який встановлює угоду учасників щодо йоіч тлумачення.

Так, у рішенні від 29 червня 2004 року у справі «Півень проти України» Європейський суд з прав людини тлумачить частину 1 статті 6 Конвенції, сформульовану так: « Кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків (...), має право на справедливий (...) розгляд упродовж розумного строку (...) судом, встановленим законом », а саме, зазначає, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею б, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які, у країні яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін. У рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі «ТЕРЕМ ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» Суд робить висновок, що триваюче невиконання значної частини боргу за рішенням суду, винесеним на користь заявника. складає порушення п.1 ст. 6 Конвенції.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства з внесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Аналізуючи вказані норми законів України, обставини справи, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні по цивільній справі № 333/6200/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- задовольнити.

Замінити сторону у виконавчому провадженні по справі № 333/6200/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіта замість стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал»вказати стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (, IBAN: НОМЕР_1 , банк отримувавча - АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ») за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Копію ухвали направити сторонам для відома.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з її проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя А.В.Михайлова