Провадження № 2/643/139/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2022 Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Мельникової І.Д.,

за участю секретаря Любченко О.С.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Житлового кооперативу «Восход», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 Директор КП "Харківське міське БТІ" Харківської міської ради про визнання незаконними і скасування свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру та визнання права власності на частку квартири за членом сім`ї учасника житлового кооперативу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом, вимоги якого в подальшому уточнила, та в остаточній редакції просила визнати реєстраційне посвідчення про право особистої власності на житло - кооперативну квартиру АДРЕСА_1 , видане КП «Харківське міське БТІ» за на підставі довідки ЖК «Восход» від 17 грудня 1992 року за р./№ 58137 від 20 лютого 1993 року на ім`я ОСОБА_2 , недійсним та скасувати його. Визнати кооперативну квартиру АДРЕСА_1 , розташовану у ЖК «Восход», об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як виплачена за рахунок спільних коштів члена ЖК та членів його сім`ї. Визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/4 частину кооперативної квартири АДРЕСА_1 . розташовану у ЖК «Восход», як за членом сім`ї учасника ЖК на підставі положень ч.1 ст.17 Закону України «Про власність».

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що спірною є кооперативна чотирьохкімнатна ізольована квартира АДРЕСА_1 , що розташована у будинку обслуговуючого Житлового кооперативу «Восход». Ця квартира була надана батькам позивача, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , для заселення на сім`ю з чотирьох осіб відповідно до ордеру від 27 березня 1989 року № 064171, виданого Виконкомом Орджонікідзевської Ради народних депутатів м.Харкова. Ордер був наданий на сім`ю з чотирьох осіб: відповідач - моя мати ОСОБА_2 , третя особа - мій батько ОСОБА_5 , позивач ОСОБА_8 та третя особа - брат позивача ОСОБА_7 . За згодою всіх членів сім`ї членом цього житлового кооперативу стала мати позивача ОСОБА_2 . Згідно довідки ЖК «Восход» від 17.12.1992 року пайові внески за спірну квартиру сплачувались: перший - у 1970 року, а повна вартість паю за квартиру була сплачена сім`єю у 1987 році. З моменту заселення, всі вказані в ордері на житло члени сім`ї, були зареєстровані та постійно мешкали у спірній квартирі. Потім у 2005 році, коли позивач уклала шлюб із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьки надали згоду на реєстрацію її чоловіка в спірній квартирі по АДРЕСА_2 , де він зареєстрований і мешкає по теперішній час. Батьки не зареєстрували своє право спільної сумісної власності подружжя на спірну квартиру, коли вона стала об`єктом приватної власності з моменту вступу в силу Закону України «Про власність» у 1990 році, але ніхто з батьків і дітей ніколи не відмовлявся від своєї частки в цій квартирі. За законом ця квартира повинна належати обом батькам в рівних частках як придбана у період шлюбу і має статус спільного сумісного майна подружжя за положеннями ст.22-23, 28 КпШС України, з обов`язковим урахуванням інтересів дітей. Мати позивача ОСОБА_2 20 лютого 1993 року одноособово отримала реєстраційне посвідчення права особистої власності за собою на спірну квартиру, видане їй Харківським міським бюро технічної інвентаризації за р./№ 58137 на підставі довідки ЖК «Восход» від 17.12.1992 року, не обговорюючи це питання із членами сім`ї, не враховуючи інтереси дітей та без їх згоди. Водночас дане право власності її матері не значиться на сьогоднішній день зареєстрованим у створеному Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вказане свідоцтво про право власності її матері було видане тільки на підставі довідки ЖК, не враховуючи склад осіб членів сім`ї члена ЖК, що мешкають і користуються цією квартирою, їх майнових інтересів у цьому житлі, оскільки їх батько, як і діти, завжди мали законне право на частку у паєнагромадженнях до повної сплати паю та набули своє право власності на частку квартири після повної сплати її вартості.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, надала суду відзив на позовну заяву, в я кому просила відмовити у задоволення позовних вимог.

Представник відповідача ЖК «Восход» у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Інші сторони у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ордеру на житлове приміщення №064171, виданого ОСОБА_2 з родиною з 4 осіб на право заняття житлового приміщення.

Згідно довідок ЖК «Восход» №156, №157 від 07.03.2018 у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 .

Згідно реєстраційного посвідчення Харківського міського «БТІ» спірна квартира належить ОСОБА_2 на праві особистої власності.

Згідно довідки кооперативу (а.с. 11) вартість квартири виплачена повністю в 1987 році.

Відповідно до ЗУ «Про кооперацію» кооператив - це юридична особа, створена фізичними і (або) юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської чи іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на основі самоврядування. Порядок набуття права власності на кооперативну квартиру суттєво відрізняється від приватизації державного житлового фонду.

Згідно ст.10 ЗУ «Про кооперацію» членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу.Членом кооперативу може бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку і виявила бажання брати участь у його діяльності.

Згідно ст.11 ЗУ «Про кооперацію» вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів.

Відповідно до ст. 15,16 Закону України "Про власність" (який діяв на час видачі реєстраційного посвідчення на квартиру) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб та сім`ю України.

Відповідно до ст.384 ЦК України будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Згідно ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Кооперативна квартира спочатку є приватною власністю кооперативу як юридичної особи, а після повної виплати членом кооперативу пайового внеску переходить в його приватну власність як фізичної особи (ст. 384 ЦКУ). При цьому всі господарські, прибудинкові споруди, а також прибудинкова територія залишаються у власності кооперативу.

В кооперативі право власності на житлоплощу після виплати паю набуває тільки член кооперативу. Якщо пай виплачувався в шлюбі, квартира є спільною сумісною власністю подружжя. При поділі майна подружжя (або чоловік), який перебував у шлюбі і брав участь у виплаті пайового внеску, може отримати свою частку в праві на квартиру або за спільною згодою, або через суд.

За таких обставин, спірна кооперативна квартира придбана подружжям (батьками позивача) після виплати паю у шлюбі, отже квартира стала спільною сумісною власністю подружжя. Позивач, будучи, на час придбання спірної квартири, була неповнолітньою особою та не приймала участі у виплаті паїв, отже суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 263, 265 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 08.02.2022.

Суддя І.Д. Мельникова