Справа № 466/961/22
У Х В А Л А

07 лютого 2022 року м. Львів

Справа №466/961/22; 2-з/466/25/22

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Донченко Ю.В., розглянувши заяву міського голови м.Львова- Андрія Садового про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права приватної власності, визнання недійсним договору купівлі-продажу та зобов`язання звільнити земельну ділянку,-

встановив:

04 лютого 2022 року міський голова Андрій Садовий звернувся до Шевченківського районного суду м.Львова із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви в порядку ст. 149 ЦПК України. Заяву мотивує тим, що останнім готується позов до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права приватної власності, визнання недійсним договору купівлі-продажу та зобов`язання звільнити земельну ділянку.

В обгрунтування заяви про забезпечення позову міський голова покликається на те, що на даний момент у державному реєстрі права власності на нерухоме майно наявна інформація про реєстрацію права власності на нежитлову будівлю площею 53,2 кв. м на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 35899635) за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Вказує, що 23.12.2011 р. Господарським судом Львівської області по справі №5015/4675/11 за позовом ТзОВ Салон «Же-О-Зе» до Львівської міської ради про визнання права власності, прийнято рішення яким визнано за ТзОВ «Салон «Же-О-Зе» право власності на будівлю магазину площею 53,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із Витягом про державну реєстрацію прав від 30.01.2012 р №33012033 Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» зареєстровано за ТзОВ «Салон «Же-О-Зе» право власності на будівлю магазину, загальною площею 53,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення господарського суду Львівської області від 23.12.2011 р. по справі № 5015/4675/11.

Зазначає, що, як стало відомо, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно 27.02.2012 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу- Стоцком Тарасом Львовичем було проведено реєстрацію права власності за Приватним Підприємством «Мадич» на будівлю магазину, загальною площею 53,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 35899635).

Також згідно із даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, реєстрація права власності за Приватним підприємством «Мадич» відбулася на підставі договору купівлі-продажу, реєстраційний №334 від 16.02.2012року.

В подальшому нотаріусом Львівського міського нотаріального округу- Ющук Іриною Львівною було проведено реєстрацію права власності за ОСОБА_1 . Право власності було зареєстроване за ОСОБА_1 внаслідок договору купівлі-продажу, реєстраційний №2201 від 31.05.2012 року.

Також 12.03.2013 р. Львівським апеляційним Господарським судом прийнято постанову по справі №5015/4675/11, якою скасовано рішення господарського суду Львівської області від 23.12.2011 р. по справі №5015/4675/11.

Разом з тим Львівська міська рада є власником земельної ділянки на АДРЕСА_1 . Згідно із наданою інформацією Управлінням земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради від 25.11.2021р., Львівською міською радою рішень (ухвал) про передачу у власність чи надання в користування фізичним або юридичним особам земельної ділянки на АДРЕСА_1 для обслуговування об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер 35899635) не приймалось. Відповідно до інформації управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради від 29.10.2021, згідно бази нарахування орендних платежів з лютого 2012 року по вересень 2021 року не обліковуються договори на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення тимчасових споруд укладені з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно 10.11.2021р. головним та провідними спеціалістами відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель департаменту містобудування Львівської міської ради за участю головного спеціаліста відділу районних архітекторів управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради, спеціаліста першої категорії відділу житлового господарства Шевченківської районної адміністрації було здійснено обстеження земельної ділянки на АДРЕСА_1 . За результатами даного обстеження було складено акт обстеження земельної ділянки №103 від 10.11.2021р. За результами обстеження земельної ділянки: гр. ОСОБА_1 фактично використовує земельну ділянку для обслуговування МАФу за відсутності відповідного рішення Львівської міської ради про надання її в користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки.

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки на АДРЕСА_1 встановлено, що на земельній ділянці № НОМЕР_2 орієнтовною площею 0,0050 га на АДРЕСА_1 знаходиться торговий павільйон орієнтовними розмірами 10,10 м х 5,00 м на бетонній площадці. Даний павільйон складається з панелей типу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та металопластикового профілю зі скпопакетним заскленням. В приміщенні здійснюється підприємницька діяльність - торгівля продуктами харчування.

Згідно ухвали Львівської міської ради №6107 від 26.12.2019 «Про здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» тимчасову споруду на АДРЕСА_1 до Комплексної схеми не внесено. Документи на право користування земельною ділянкою відсутні.

Відтак, заявник наголошує, що ОСОБА_1 , самовільно зайняв та фактично використовує земельну ділянку комунальної власності площею 0,0050 га в межах червоних ліній на АДРЕСА_1 шляхом розміщення вказаної вище споруди за відсутності відповідного рішення Львівської міської ради про передачу у власність або користування (оренду) даної земельної ділянки.

З огляду на вказане повідомляє, що Львівська міська рада має реальні підстави вважати, що відповідач може розпорядитися спірним об`єктом, що знаходиться на праві власності та відчужити його користь інших осіб, для ухилення від виконання рішення суду, що в свою чергу ускладнить, або навіть зробить неможливим виконання рішення суду. Оскільки, станом на сьогодні, відбулась уже неодноразова перереєстрація об`єкта по АДРЕСА_1 , відтак і в подальшому може відбутись ще не одна зміна власника вказаного об`єкта з внесенням відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у зв`язку з чим просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення сторонам, а також іншим органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам як суб`єктам державної реєстрації прав; територіальним органам Міністерства юстиції України), вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нежитлової будівлі площею 53,2 кв.м, яка належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35899635).

Відповідно до положень ч.1ст.153 Цивільного процесуального кодексу України, п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заява позивача про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

З врахуванням положень ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову не викликались, у зв`язку із чим фіксація судового засідання не здійснювалась у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

При вирішенні питання про наявність підстав для забезпечення позову суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Отже, учасники справи в цивільному процесі, при використанні механізму забезпечення позову повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Встановлено, що у державному реєстрі права власності на нерухоме майно наявна інформація про реєстрацію права власності на нежитлову будівлю площею 53,2 кв. м на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 35899635) за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Згідно із Витягом про державну реєстрацію прав від 30.01.2012 р №33012033 Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» зареєстровано за ТзОВ «Салон «Же-О-Зе» право власності на будівлю магазину, загальною площею 53,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення господарського суду Львівської області від 23.12.2011 р. по справі № 5015/4675/11.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно 27.02.2012 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу- Стоцком Тарасом Львовичем було проведено реєстрацію права власності за Приватним Підприємством «Мадич» на будівлю магазину, загальною площею 53,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 35899635).

Також згідно із даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, реєстрація права власності за Приватним підприємством «Мадич» відбулася на підставі договору купівлі-продажу, реєстраційний №334 від 16.02.2012 року.

В подальшому нотаріусом Львівського міського нотаріального округу- Ющук Іриною Львівною було проведено реєстрацію права власності за ОСОБА_1 . Право власності було зареєстроване за ОСОБА_1 внаслідок договору купівлі-продажу, реєстраційний №2201 від 31.05.2012 року.

Також 12.03.2013 р. Львівським апеляційним Господарським судом прийнято постанову по справі №5015/4675/11, якою скасовано рішення господарського суду Львівської області від 23.12.2011 р. по справі №5015/4675/11.

Разом з тим Львівська міська рада є власником земельної ділянки на АДРЕСА_1 . Згідно із наданою інформацією Управлінням земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради від 25.11.2021р., Львівською міською радою рішень (ухвал) про передачу у власність чи надання в користування фізичним або юридичним особам земельної ділянки на АДРЕСА_1 для обслуговування об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер 35899635) не приймалось. Відповідно до інформації управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради від 29.10.2021, згідно бази нарахування орендних платежів з лютого 2012 року по вересень 2021 року не обліковуються договори на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення тимчасових споруд укладені з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно 10.11.2021 р. головним та провідними спеціалістами відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель департаменту містобудування Львівської міської ради за участю головного спеціаліста відділу районних архітекторів управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради, спеціаліста першої категорії відділу житлового господарства Шевченківської районної адміністрації було здійснено обстеження земельної ділянки на АДРЕСА_1 . За результатами даного обстеження було складено акт обстеження земельної ділянки №103 від 10.11.2021р. За результами обстеження земельної ділянки: гр. ОСОБА_1 фактично використовує земельну ділянку для обслуговування МАФу за відсутності відповідного рішення Львівської міської ради про надання її в користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки.

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки на АДРЕСА_1 встановлено, що на земельній ділянці № НОМЕР_2 орієнтовною площею 0,0050 га на АДРЕСА_1 знаходиться торговий павільйон орієнтовними розмірами 10,10 м х 5,00 м на бетонній площадці. Даний павільйон складається з панелей типу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та металопластикового профілю зі скпопакетним заскленням. В приміщенні здійснюється підприємницька діяльність - торгівля продуктами харчування.

Згідно ухвали Львівської міської ради №6107 від 26.12.2019 «Про здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» тимчасову споруду на АДРЕСА_1 до Комплексної схеми не внесено. Документи на право користування земельною ділянкою відсутні. ОСОБА_1 самовільно зайняв та фактично використовує земельну ділянку комунальної власності площею 0,0050 га в межах червоних ліній на АДРЕСА_1 шляхом розміщення вказаної вище споруди за відсутності відповідного рішення Львівської міської ради про передачу у власність або користування (оренду) даної земельної ділянки.

Згідно з частинами першою та другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (частини сьома та восьма статті 158 ЦПК України).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 150 КУпАП позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. (Постанова ВП ВС від 15.09.2020 № 753/22860/17 (14-88цс20).

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір щодо скасування державної реєстрації права приватної власності, визнання недійсним договору купівлі-продажу та зобов`язання звільнити земельну ділянку.

Вирішуючи дану заяву, суд бере до уваги характер спірних правовідносин, подані докази та приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення чи невиконання можливого рішення суду, також приймає до уваги право заявників та реальний захист прав позивачів, оскільки можуть призвести до неодноразової зміни власника, обтяження, чи зміни/припинення майна, яке витребовується позивачем або взагалі зробить неможливим виконання рішення. В заяві та доданих документах наявний зв`язок між заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, тому суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Також суд приходить до висновку, що заходи забезпечення позову належить вжити без зазначення будь-якого строку дії та/або настання процесуальної події.

За змістом ст.ст. 153, 154 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно з ч.1 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Перелік випадків у яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення визначений ч.3 ст.154 ЦПК України та є вичерпним. Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом (ч.4 ст.154 ЦПК України).

Заявник в заяві вказує, що вжиття зазначених заходів до забезпечення позову не вимагає вжиття заходів зустрічного забезпечення позову. Так, частиною 1 статті 154 ЦПК України передбачено право суду, а не обов`язок вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Згідно ч.6 ст.153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Заходи забезпечення позову, згідно ст.158 ЦПК України, суд може скасувати з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч.4 ст.152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а уразі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 154, 157, ч. 2 ст. 247, 353 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву міського голови м.Львова Андрія Садового про забезпечення позову до подання позовної заяви в порядку ст. 149 ЦПК України. - задовольнити.

Забезпечити позов шляхом заборони вчинення сторонам, а також іншим органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам як суб`єктам державної реєстрації прав; територіальним органам Міністерства юстиції України), вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нежитлової будівлі площею 53,2 кв.м, яка належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35899635).

Стягувач : Львівська міська рада, 79006, м.Львів, пл.Ринок, 1, код ЄДРПОУ- 04055896;

Боржник 1: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП- НОМЕР_1

Боржник 2: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу - Ющук Ірина Львівна, м.Львів, вул.В.Великого, 125/73.

Позовна заява має бути подана до суду протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у разі неподання заявником відповідної позовної заяви.

Копію ухвали направити ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 - для відома.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом і підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її постановлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ю. В. Донченко