Справа №295/5353/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі головуючого судді Лєдньова Д.М.

при секретарі Вольській К.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький),-

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій зазначила, що на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира по справі № 295/5353/20 видано виконавчий лист про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми заборгованості.

Державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Федоренком П.О. 09.03.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

З відповіді начальника відділу державної виконавчої служби, отриманої заявником за наслідком звернення із запитом про хід виконання рішення суду, стало відомо, що в результаті перевірки майнового стану боржника з`ясовано наявність такого майна: гараж за адресою: АДРЕСА_1 .

В забезпечення подальшої реалізації виявленого майна старшим державним виконавцем надіслано Житомирському районному відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) доручення на проведення перевірки та вчинення дій: здійснення опису та арешту вищезазначеного майна.

В ході виконання старшим державним виконавцем Паламарчук Т.Я., у віданні якої перебуває виконавче провадження на час звернення зі скаргою, 17.11.2021 року винесено постанову про арешт коштів боржника.

Заявник звертає увагу, що аналогічна за змістом постанова виносилась 17.08.2021 року та є діючою.

На думку ОСОБА_1 , відповідні обставини вказують на протиправну бездіяльність державного виконавця, яка зводиться до ухилення від покладених Законом України «Про виконавче провадження», а також Інструкцією з організації примусового виконання рішень, заходів на забезпечення реального досягнення мети судового провадження.

Учасник просить визнати допущену бездіяльність неправомірною, зобов`язати вжити заходів з примусового виконання рішення Богунського районного суду м.Житомира від 17.12.2020 року у виконавчому провадженні № 64694368.

В судове засідання заявником подано заяву про можливість слухання скарги у її відсутності.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Судом встановлено наступні обставини.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 стягнуто:

- заборгованість за договором позики від 25.05.2016 року, яка виникла станом на 04.05.2020 року в сумі:

138 700,00 грн. заборгованості за позикою, 12 650,00 грн. штраф, 45 540,00 грн. заборгованості по відсотках за користування коштами, яка розраховується протягом періоду з 25.05.2016 року по 25.05.2017 року, а всього 196 890,00 грн.;

- заборгованість за договором позики від 26.05.2016 року, яка виникла станом на 04.05.2020 року в сумі:

2000,00 Євро заборгованості за позикою, 235,07 Євро - 3 % річних за ч.2 ст. 625 ЦК України, нарахованих у період з 04.06.2016 року по 04.05.2020 року, а всього 2235,07 Євро;

- заборгованість за договором позики від 01.09.2016 року, яка виникла станом на 04.05.2020 року в сумі:

5000,00 доларів США заборгованості за позикою, 526,44 долари США як 3 % річних, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України, нарахованих у період з 01.11.2016 року по 04.05.2020 року, а всього 5526,44 долари США;

- заборгованість за договором позики від 09.10.2017 року, яка виникла станом на 04.05.2020 року в сумі:

1100,00 доларів США заборгованості за позикою, 82,73 як 3 % річних, нарахованих у період з 02.11.2017 року по 04.05.2020 року, а всього 1182,73 долари США;

- заборгованість за договором позики від 04.05.2018 року, яка виникла станом на 04.05.2020 року в сумі:

5000.00 доларів США заборгованості за позикою, 282,33 долари США як 3 % річних, нарахованих у періоди з 02.06.2018 року по 04.05.2020 року та з 02.07.2018 року, а всього 5282,33 долари США.

На виконанні старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Паламарчук Т.Я. перебуває виконавче провадження (ВП 64694368) з виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду.

З відповіді начальника Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Савіної Н. слідує, що в ході виконання державним виконавцем 09.03.2021 року направлено запити до реєстраційних установ.

На наслідком виявлення відкритих рахунків у банківських установах державним виконавцем винесено постанову про арешт кошів боржника (в судовому засіданні досліджено постанови про арешт коштів боржника від 17.08.2021 року та від 17.11.2021 року).

У відповіді додано, що за результатами направлених запитів встановлено відсутність зареєстрованого майна за даними Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області, Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області, а також відомостями МВС України.

Відповідно до відповіді Державної фіскальної служби України боржник як приватний підприємець на обліку не перебуває, щодо отриманих доходів інформація відсутня.

Згідно електронної відповіді Пенсійного фонду України боржник не працює.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстровано гараж за адресою: АДРЕСА_1 .

Житомирському районному відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надіслано доручення на проведення перевірки та вчинення дій: здійснення опису та арешту вищезазначеного майна

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1.ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Цивільним процесуальним кодексом України, Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказ Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, визначено процесуальні-правові та організаційні форми провадження дій на звернення судових рішень до виконання в примусовому порядку.

За положеннями ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» в ході виконання виконавець наділений правом, зокрема:

-з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

-накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

-накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

-звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

-викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні;

-за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

За змістом ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до п.3 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень виконавці в процесі виконання рішення можуть вилучати готівкові кошти у боржника в національній та іноземній валютах. При виявлені у боржника готівкових коштів виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, після чого готівкові кошти вилучаються, про що виконавець складає акт вилучення готівки. Вилучення проводиться у присутності понятих. Акт вилучення готівки складається у необхідній кількості примірників, перший з яких залишається у виконавчому провадженні, інші - вручаються боржнику або його представнику, особі, у якої вилучено, під підпис. У разі відмови боржника (його представника) від підпису про це зазначається в акті вилучення готівки.

Після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову (п.10 розділу VIII Інструкції).

Відповідно до ч.8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Встановлені в судовому засіданні обставини вказують на недотримання державним виконавцем вимог законодавства, скерованих за своєю суттю в досягнення мети судового розгляду та виконавчого провадження як завершальної його стадії, не використання, в розрізі наведеного, усього переліку прав на реалізацію владних повноважень.

Державний виконавець в порушення вимог ч.8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» ухилився від встановленої даною нормою періодичності перевірки майнового стану боржника, здійснив направлення запитів лише 09.03.2021 року.

Державним виконавцем не здійснювався виїзд за місцем проживання боржника з метою виявлення та арешту належного йому майна, відомості про виклик особи до державного виконавця також відсутні.

Не встановлено державним виконавцем сума коштів, що зберігається на банківських рахунках боржника.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував, що виконання рішень має розглядатись як невід`ємна частина судового розгляду.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

З наведеного слід прийти до висновку, що держава повинна гарантувати, а державний виконавець шляхом реалізації наданих повноважень забезпечити такий завершальний стан, що свідчитиме про припинення фактичного спору між сторонами. Період часу та засоби, достатні для реалізації вказаного, слід визначати відповідно до обставин.

Відповідно до ч.2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання (ст. 453 ЦПК України).

З огляду на викладене, суд вважає необхідним задовольнити скаргу, визнати бездіяльність державного виконавця неправомірною та зобов`язати вжити заходів з примусового виконання рішення Богунського районного суду м.Житомира від 17.12.2020 року у виконавчому провадженні № 64694368.

Керуючись ст. 447-451 ЦПК України, суд,

постановив:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Паламарчук Т.Я. у виконавчому провадженні ВП 64694368.

Зобов`язати старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Паламарчук Т.Я. у виконавчому провадженні ВП 64694368 вжити заходи з примусового виконання рішення суду.

Зобов`язати Богунський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) повідомити суд та заявника не пізніше ніж у 10-денний строк з дня одержання ухвали суду про виконання ували, постановленої за результатом розгляду скарги.

На ухвалу суду до Житомирського апеляційного суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: