Справа №760/8309/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління держпродспоживслужби в місті Києві, Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить суд визнати дії Головного управління держпродспоживслужби в місті Києві протиправними, такими, що порушують особисті немайнові права ОСОБА_1 , принижують його честь, гідність та ділову репутацію; стягнути з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 грошові кошти на відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що він є фізичною особою - підприємцем та займається виробництвом і реалізацією через інтернет-магазин засобів індивідуального захисту, одягом і сувенірами. Склад інтернет магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У «карантин вихідного дня» позивач проводив свою діяльність виключно у дистанційному режимі, не виключенням стала й діяльність магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

21.11.2020 Головним управлінням держпродспоживслужби в м. Києві відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», підпункт 11 пункт 15 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 22.02.2021 справу про адміністративне правопорушення відносно позивача закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач стверджує, що працівники Головного управління держпродспоживслужби в м. Києві при складанні протоколу про адміністративне правопорушення некоректно поводились з працівниками магазину стверджуючи, що останні порушують закон та мають нести відповідальність.

В наслідок вищезазначених обставин 21.11.2020 року інтернет магазин не функціонував взагалі. Тобто, своїми діями працівники відповідача фактично перешкоджали здійсненню господарської діяльності позивача.

Також зазначає, що в цей день працівники магазину мали надати товар клієнтам на винос, деякі клієнти магазину в цей день прийшли за адресою розташування складу інтернет магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 щоб отримати товар, однак правоохоронці підвищуючи голос та погрожуючи працівникам магазину відповідальністю фактично унеможливили функціонування магазину та здійснення підприємницької діяльності.

Втрати позивача, які були ним понесені за вищезазначених обставин, позивач прирівнює до середньої суми прибутку за день роботи магазину.

Позивач вказує, що працівники магазину були налякані діями працівниками відповідача 1 та правоохоронців. Сам позивач зазнав моральних страждань, що полягали у душевних стражданнях. Позивач тривалий час перебував у пригніченому стані, його переслідували думки про повну беззахисність. До моменту отримання рішення суду позивача турбували головні болі та безсоння.

Крім того, позивач втратив довіру працівників магазину, що пов`язано із тим, що він не зміг жодним чином протистояти працівникам відповідача, які його публічно ігнорували, почувались «як у себе дома» та дозволяли підвищувати голос на працівників магазину.

Окрім зазначеного, у клієнтів магазину склалося несприятливе враження про діяльність позивача, що підірвало репутацію магазину та особи позивача як підприємця.

На підставі зазначеного позивач просить про задоволення позову.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 16.04.2021 відкрито спрощене позовне провадження.

15.06.2021 від представника відповідача - Головного управління держпродспоживслужби в місті Києві надійшов відзив на позовну заяву у якому представник послався на наступне. Начальник відділу контролю за рекламою та дотриманням антитютюнового законодавства Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві Вишняк В.О. під час заходів контролю за дотриманням вимог щодо проведення профілактичних і протиепідемічних заходів на період карантину на території міста Києва, встановив порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . В зв`язку із зазначеними обставинами відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивачем до протоколу були надані пояснення на окремому аркуші, в яких позивач виклав свої пояснення, зауваження та аргументи щодо складеного відносно нього протоколу та інкримінованого йому порушення; посадовою особою Головного управління Вишняком В.О. було зроблено та долучено до протоколу матеріали фотофіксації ознак ймовірного правопорушення. Жодних прав позивача порушено не було. Предметом розгляду справи про адміністративне правопорушення в Подільському районному суді м. Києва було притягнення особи до адміністративної відповідальності, а не визнання протиправними дій або бездіяльності посадових осіб відповідача; порушення прав позивача з боку посадових осіб Головного управління не було встановлено при розгляді адміністративної справи. Позивачем не було надано жодного доказу на підтвердження протиправності дій посадових осіб Головного управління під час складання протоколу та доказів завдання йому моральних страждань вказаними посадовими особами. Також позивачем не було надано доказів обґрунтованості заявленої ціни позову. На підставі зазначеного представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

01.06.2021 від представника відповідача - Державної казначейської служби України надійшов відзив на позовну заяву у якому представник послався на таке. Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду та в установленому законодавством України порядку, проте є окремим учасником цивільних відносин та не несе відповідальності за дії органів державної влади, держави або інших суб`єктів. Жодних прав та інтересів позивача Казначейство не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачеві не завдавало, тому відповідно до вимог Конституції України, ЦК України та інших актів законодавства Казначейство не може нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу діями інших суб`єктів. Посилання позивача на постанову Подільського районного суду м. Києва від 22.02.2021 є безпідставним, оскільки вказаною постановою суду доведено лише те, що позивач не вчиняв адміністративного правопорушення. Оскільки судом не встановлена незаконність (протиправність) дій посадових осіб, то у позивача відсутні законні підстави для відшкодування шкоди. Позивач в обґрунтування розміру моральної шкоди посилається лише на загальні норми законодавства, проте не надає жодного доказу на підтвердження факту душевних страждань, наявності причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями відповідачів та вини останніх в її заподіянні. Також позивач не наводить обґрунтування саме такого розміру моральної шкоди про яку вказано у позові. На підставі зазначеного представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 21.11.2020 начальником відділу контролю за рекламою та дотриманням антитютюнового законодавства Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві Вишняком В.О. відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», підпункт 11 пункт 15 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 22.02.2021 справу про адміністративне правопорушення відносно позивача закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач у позові стверджує, що під час складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, діями працівників Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві йому було завдано моральну шкоду, яку позивач оцінює у розмірі 50 000,00 грн., на що слід зазначити наступне.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17. Зокрема, суд дійшов висновку, що відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним з ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання та приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання.

Порушення прав людини чи погане поводження з нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви: протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичної або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік і стан здоров`я потерпілого.

У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен установити, чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, установити причинно-наслідковий зв`язок і визначити сумірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких відноситься наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювана шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана; вина.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

При відшкодуванні моральної шкоди необхідно з`ясовувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань, а також в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керується.

Статтею 81 ЦПК України визначено обов`язок доказування і подання доказів, кожною із сторін, яка повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Конституція є базовим законом і його норми знаходять своє втілення і розвиток в інших законах, які встановлюють умови і порядок відшкодування.

Термін "Кожен" зовсім не означає, що відшкодування відбудеться будь-кому, хто про це буде стверджувати чи просити. Незаконними діями (бездіяльністю) має бути заподіяна шкода, і факт її заподіяння має бути доведений.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають, істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується ; одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішеннях, що при оцінці доказів суд керується критерієм. доведення «поза розумними сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31 березня 1995 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами те, що неправомірними діями чи бездіяльністю уповноважених посадових осіб Головного управління держпродспоживслужби в місті Києві позивачу була завдана моральна шкода, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями відповідача та його вини в заподіянні моральної шкоди, не зазначено з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Постанова Подільського районного суду м. Києва від 22.02.2021 у справі №758/14735/20, якою справу про адміністративне правопорушення відносно позивача було закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, не містить інформації щодо предмета доказування. Оскільки предметом розгляду у вказаній справі було притягнення особи до адміністративної відповідальності і за результатами розгляду справи судом не було встановлено протиправності дій або бездіяльності посадових осіб Головного управління держпродспоживслужби в місті Києві.

Інших доказів вчинення посадовими особами Головного управління держпродспоживслужби в місті Києві будь-яких протиправних дій під час обставин, що мали місце 21.11.2020, позивачем до суду надано не було.

Отже, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що в результаті неправомірних, винних дій чи бездіяльності посадових осіб Головного управління держпродспоживслужби в місті Києві позивач зазнав будь-яких фізичних або душевних страждань, позивачем не надано.

З урахуванням викладеного, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 23, 1167 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст. ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Головного управління держпродспоживслужби в місті Києві, Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя