Справа № 953/1392/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2022 р. Київський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Колесник С.А., за участю секретаря судового засідання Кудінової К.А., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 953/1392/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луніної Тетяни Анатоліївни про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування рішення державного реєстратора, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 , Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луніної Т.А., відповідно до якої просить витребувати у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер картки платника податків № НОМЕР_1 квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 55,7 кв.м. житловою площею 33,4 кв.м. та повернути у володіння ОСОБА_1 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу № 1125 від 17.06.2021 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луніною Тетяною Анатоліївною, реєстровий номер об`єкту нерухомого майна 101; скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луніної Тетяни Анатоліївни № 58818641 від 17.06.2021 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 у зв`язку з визнанням договору купівлі-продажу № 1125 від 17.06.2021 року, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луніною Тетяною Анатоліївною неукладеним.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2022 справу передано для розгляду судді Колесник С.А.

Ухвалою суду від 01.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання.

03.02.2022 позивачем було подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить до закінчення судового провадження та набрання законної сили судового рішення заборонити вчиняти дії щодо відчуження належної ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на праві приватної власності квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті свого вітчима, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що після його смерті, яка також сталася при не зрозумілих йому обставинах, в той саме день йому стало відомо, що квартира продана невідомій йому особі, відповідачці, ОСОБА_2 . Яка на наступний день після смерті вітчима, разом зі своїми помічниками звільняла квартиру для продажу. Тобто, на його думку, завдання відповідача найскоріше перепродати квартиру для отримання коштів не дивлячись на те, що є спір про дану квартиру.

Зазначив, що відповідач у справі, на його думку, набула та оформила право на квартиру в той час, коли набуття права відбулося за підробними документами та без реальної участі власника, ОСОБА_3 . Останній в момент укладання угоди розшукував та намагався поновити втрачений паспорт та крім того і після зміни власника жодним чином не дізнався про продаж квартири, продовжував мешкати в спірній квартирі, не мав поведінки особи, у якої з`явилися кошти тощо.

Оформлення на внесення відповідних відомостей до Державних реєстрів надає право відповідачу безперешкодно розпоряджатися відповідним майном, в той час, коли право власності такої особи є предметом судового розгляду.

Як власник спірної квартири, відповідач має фактичну можливість відчужити чи іншим чином розпорядитися ними, що у подальшому, у разі невжиття заходів забезпечення позову, у випадку ухвалення рішення про задоволення позову, зробить виконання такого рішення та ефективний захист прав ОСОБА_1 , в тому числі, на стадії виконавчого провадження, неможливим. Може це призвести до того, що від дій осіб, що переоформили квартиру постраждають інші особи.

У зв`язку з наведеними вище обставинами, необхідно застосувати захід забезпечення позову, що полягає у встановленні заборони спірного нерухомого майна. Необхідність застосування саме цього заходу забезпечення позову обґрунтовується тим, що заборона відчуження об`єкта нерухомого майна забезпечить збереження вказаного майна на час розгляду справи та дозволить позивачу (у разі задоволення позову) безперешкодно реалізовувати своє право на офрмлення відповідних спадкових прав або визнання права власності.

Суд, вивчивши подану заяву, дослідивши матеріали справи зазначає наступне.

Згідно з частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, суд також враховує правову позицію Верховного Суду України.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Конституційний Суд України неодноразово вказував на необхідність забезпечення основного завдання правосуддя ефективного поновлення в правах. Так, в п. 9 рішення від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 КСУ зазначає, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що право на доступ до суду повинно бути реальним та ефективним.

Зокрема, ЄСПЛ зазначав: «Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава учасниця Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі і процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити, щоб судовий процес перетворився в безладний рух. Разом з тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимогам, так як доступ до правосуддя повинен бути не тільки фактичним, а й реальним» (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, повинен бути достатнім для забезпечення права людини на суд, враховуючи принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в його права».

Відповідно до ч. 5,6 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, забороною вчиняти певні дії.

Надані позивачем при подачі позовної заяви (копія договору купівлі-продажу від 17.06.2021, Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 295885185 станом на 22.01.2022) підтверджують обставини, що відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги предмет спору, суд вважає вимоги позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири, розташованої за адресою: адресою: АДРЕСА_2 , яка зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_2 , запис про право власності № 42566196, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Луніною Т.А. на підставі рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень індексний номер 58818641 від 17.06.2021, є співмірними із заявленими позовними вимогами, тому вважає за необхідне до розгляду справи по суті накласти заборону відчуження на вказане нерухоме майно, оскільки вбачається імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку не задоволення судом заяви позивача, а тому вона підлягає задоволенню.

Обраний судом вид забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує прав юридичної особи, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання можливого судового рішення.

Підстави для застосування зустрічного забезпечення позову відсутні.

Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 149-153, 157, 258, 260, 261, 263, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 953/1392/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луніної Тетяни Анатоліївни про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування рішення державного реєстратора задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову у цивільній справі № 953/1392/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_2 , Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луніної Тетяни Анатоліївни про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування рішення державного реєстратора, шляхом заборони будь-яким особам відчуження квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 до набрання законної сили судовим рішенням по вказаній справі.

Копію ухвали направити на виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2022.

Суддя Колесник С.А.