Ухвала

07 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 653/3351/20

провадження № 61-1046ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 21 липня 2021 року та постанову Херсонськогоапеляційного суду від 16 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Ужовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» (далі - КП «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства») та просив:

стягнути з КП «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03 лютого 2016 року по 15 серпня 2016 у сумі 18 605, 40 грн;

стягнути з КП «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05 грудня 2018 року по 20 вересня 2019 року у сумі 28 330, 95 грн;

стягнути з КП «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24 жовтня 2019 року по 02 вересня 2020 року у сумі 31 009 грн;

стягнути з КП «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 21 липня

2021 року провадження в частині позовних вимог щодо стягнення

з КП «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за період з 03 лютого

2016 року по 15 серпня 2016 року та за період з 05 грудня 2018 року

по 20 вересня 2019 року закрито на підставі пункту 3 частини першої

статті 255 ЦПК України.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 21 липня

2021 року в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з КП «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за період з 24 жовтня 2019 року по 02 вересня 2020 року, а також моральної шкоди відмовлено.

Постановою Херсонськогоапеляційного суду від 16 листопада2021 року апеляційні скарги ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 21 липня

2021 року скасовано.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 21 липня

2021 року змінено в мотивувальній частині та викладено його в редакції указаної постанови.

У решті рішення суду залишено без змін.

У січні 2022 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку

ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 21 липня 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено, що з 01 січня 2022 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 481 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 97 405 грн 35 коп., що станом на 01 січня

2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481 грн х 100 = 248 100 грн).

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин,

які передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено. При цьому, Верховним Судом взято до уваги правовідносини, в яких виник спір між сторонами, ціну позову та встановлені фактичні обставини справи.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 21 липня 2021 року та постанову Херсонськогоапеляційного суду від 16 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарг матеріали направити заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович