Справа № 482/1604/21
Номер провадження 2-о/482/13/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Баранкевич В.О., секретаря судового засідання Лебедьєвої А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Новоодеська міська рада Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, підписаною від його імені та на передбачених законом підставах адвокатом Дмитренко І.М. про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, просить суд встановити факт проживання заявника з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю в період з 17 травня 2013 року по день смерті останнього по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він зі своїм вітчимом - ОСОБА_2 , з 17 травня 2013 року проживав разом та вів спільне господарство до дня смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1 , проводив його поховання.

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилася спадщина, яку заявник має намір прийняти.

Заявник, будучи особою, яка проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 з 17 травня 2013 року до дня його смерті, вважає себе спадкоємцем четвертої черги та з метою підтвердження факту проживання однією сім`єю з померлим на протязі п`яти років, звернувся до суду з даною заявою.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, представник заявника надіслав на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати за їх з заявником відсутності, заяву підтримав, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Новоодеської міської ради Миколаївської областів судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, заявлені вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою сторін у судове засідання.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,3700 га, кадастровий номер :05:004:0001, яка розташована на території Новоодеської міської ради ( колишня Димівська сільська рада) Миколаївського району Миколаївської області, яка належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія та № 646 від 18.12.2018 р..

У прийнятті заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом Філіпенко О.М. було відмовлено з підстав того, що заявник не є спадкоємцем за законом, так як не є родичем покійному, заповіту спадкодавець не складав, а факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю повинен бути встановлений судом.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Новоодеської міської ради за вих.. № 247 від 23.11.2021 року встановлено, що згідно даних по господарської книги №7, особовий рахунок № НОМЕР_2 Димівської сільської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 17.05.2013 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У вказаному будинку з 07.07.2005 року був зареєстрований заявник, який 02.10.2013 року був знятий з реєстраційного обліку, однак продовжував проживати в одному будинку з ОСОБА_2 без реєстрації та вести спільне господарство з останнім по день його смерті. Після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_1 було здійснено його поховання.

Факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини також підтверджено показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_2 відсутні.

За змістом норм ст..ст. 1268-1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

За правилами ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкування є перехід права обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ст. 1233 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно із ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім`єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п`ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім`єю.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

У постанові Верховного Суду у справі № 304/1648/14-ц (провадження № 61-6953св18) зроблено висновок, що «для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю».

У абзаці 1 частини другої статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що «згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки».

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом та матеріалами справи встановлено, що заявника в період з 17 травня 2013 року проживав разом з ОСОБА_2 за однією адресою: по АДРЕСА_1 до дня смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), що підтверджується належними доказами.

Системний аналіз зазначених доказів, враховуючи положення статті 3 СК України дає підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 проживав однією сім`єю з ОСОБА_2 в період з 17.05.2013 року і до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проживання вони були пов`язані спільним побутом, разом вели господарство, робили спільні витрати, спрямовані на забезпечення життєдіяльності сім`ї, що дає право заявнику на спадкування за законом відповідно до положень ст.1264 ЦК України, з огляду на що суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 82, 263-265, 273, 293, 315-319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Новоодеська міська рада Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини- задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 з ОСОБА_2 , з 17 травня 2013 року по день смерті останнього по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення і набирає законної сили з дня наступного після закінчення вказаного строку, якщо не буде оскаржене.

Головуючий суддя: В.О. Баранкевич