Справа № 504/4418/17
Номер провадження 2/504/159/22
УХВАЛА

08.02.2022смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Доброва П.В.,

при секретарі Данько Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в смт. Доброслав Одеської області заяву ОСОБА_1 про відвід судді Доброва Павла Володимировича від розгляду справи №504/4418/17 (провадження №2/504/159/22),

встановив:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області знаходяться цивільна справа №504/4418/17 (провадження №2/504/159/22) за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , Фонтанська сільська рада Лиманського району Одеської області, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області про усунення наслідків негативного впливу та приведення у відповідність до Державних будівельних норм самовільно реконструйований садибний (індивідуальний) житловий будинок.

Розгляд справи здійснюється одноособово суддею Комінтернівського районного суду Одеської області Добровим П.В.

08.02.2022 року до канцелярії суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Комінтернівського районного суду Одеської області Доброва П.В. від розгляду справи №504/4418/17 (провадження №2/504/159/22).

В обґрунтування заявленого відводу відповідач ОСОБА_1 зазначає, що він неодноразово спостерігав за спілкуванням судді Доброва П.В. з представником позивача ОСОБА_2 , адвокатом Костинчуком В.В., яке здійснювалось безпосередньо перед судовим засіданням. Зазначені обставини, на думку відповідача, викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Доброва П.В.

Крім цього, ОСОБА_1 зазначає, що ним вже висловлювалась недовіра судді Доброву П.В. в рамках розгляду цивільної справи №504/4049/13-ц за позовною заявою ОСОБА_3 до Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, Управління Держземагентства Комінтернівського району Одеської області, ОСОБА_1 , при участі третьої особи Реєстраційної служби Комінтернівського РУЮ Одеської області, ОСОБА_2 про скасування рішення Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №525-У від 09.10.2009 року, визнання недійним Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК№490980 від 10.02.2011 року та скасування його державної реєстрації.

23.03.2015 року суддею Добровим П.В. заявлено самовідвід від участі у вказаній справі.

В своїй заяві ОСОБА_1 посилається на те, що суддя Добров П.В. не є безстороннім, здійснює правосуддя не об`єктивно, а на користь сторони позивача, тим самим виявляє особисту упередженість, відтак, не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суддя приходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, враховуючи наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.1 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у ст.ст.36,37,38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

У відповідності з ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Відповідно до ст.8 Конституції України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду (див. рішення у справі Газета Україна-Центр проти України (заява № 16695/04), рішення від 15.07.2010 року (набуло статусу остаточного від 15.10.2010 року), п.п. 28-32), існування безсторонності для цілей п.1 ст.6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі Фей проти Австрії (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі Пуллар проти Сполученого Королівства (Pullar v. United Kingdom), від 10.06.1996 року, п. 38).

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (див. вищевказане рішення у справі Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland), п. 43).

У контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі Ферантелі та Сантанжело проти Італії (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 07.08.1996 poку, п. 58 Reports of Judgments and Decisions, 1996-III).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться? (див. рішення у справі Де Куббер проти Бельгії (De Cubber v. Belgium), від 26.10.1984 року, п. 26). На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (див. вищевказане рішення у справі Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі Кастілло Альгар проти Іспанії (Castillo Algar v. Spain), від 28.10.1998 року, п. 45, Reports of Judgments and Decisions, 1998-VIII).

Таким чином, у поданій заяві ОСОБА_1 не наведено обставин, які б прямо та/або опосередковано вказували на наявність сумніву у безсторонності та неупередженості судді Доброва П.В., не зазначено також фактів та/або ґрунтовних посилань щодо можливого необ`єктивного ставлення судді або невиконання обов`язків при здійсненні правосуддя у даній справі.

Докази, які б підтверджували пряму чи опосередковану зацікавленість чи упередженість судді Доброва П.В. в результаті розгляду даної справи у матеріалах справи - відсутні.

Враховуючи викладене, перевіривши обґрунтування заяви, оцінивши доводи, що мають значення для вирішення заяви, враховуючи основні засади цивільного судочинства, вимоги законодавства України та практику Європейського суду з прав людини, суддя дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід судді Доброва П.В.

За таких обставин, суд вважає заявлений відвід судді Доброва П.В. необґрунтованим.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд приходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Оскільки, суд вважає відвід необґрунтованим, то він передає заяву про відвід канцелярії суду з метою визначення судді для розгляду питання про відвід.

Керуючись ст.ст.12,36,40,81,84 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Доброва Павла Володимировича від розгляду справи №504/4418/17 (провадження №2/504/159/22) - визнати необґрунтованою.

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Доброва Павла Володимировича від розгляду справи №504/4418/17 (провадження №2/504/159/22) за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , Фонтанська сільська рада Лиманського району Одеської області, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області про усунення наслідків негативного впливу та приведення у відповідність до Державних будівельних норм самовільно реконструйований садибний (індивідуальний) житловий будинок - передати до апарату Комінтернівського районного суду Одеської області для визначення іншого судді з метою вирішення питання про відвід, який має бути визначений у порядку, встановленому ч.1 ст.33 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Добров П. В.