Справа № 190/365/20
Провадження №2/190/31/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року м.Пятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Фирси Ю.В.,

за участю секретаря Гук С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 31 березня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № у вигляді заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг та заяви про отримання кредиту, відповідно до яких, відповідач отримала від позивача кредит та зобов`язувалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.

26.06.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20190626 відповідно до умов якого до позивача перейшли права грошової вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача. Умови договору відповідач належним чином не виконувала, щомісячно кредит не погашала, таким чином утворилась заборгованість в сумі 44765,22 грн., з яких 18093,95 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 4050,67 грн. заборгованість за відсотками, 12448,23 грн. заборгованість за щомісячними процентами, 10172,37 грн. заборгованість за пенею, яку просять стягнути з відповідача в примусовому порядку. Крім того просять стягнути з відповідача 2102 грн. сплаченого судового збору.

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» свого представника до суду не направили, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяву, згідно якої просили справу слухати у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від представника позивача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого у задоволенні позову просять відмовити, посилаючись на те, що позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення, у зв`язку з чим вважають відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед позивачем, а також суми відсотків зазначені в розрахунку та довідці є правильними. Крім того, позивач нарахував проценти, пеню та штраф з дати порушення виконання зобов`язання до дати звернення до суду з позовною заявою, що суперечить вимогам чинного законодавства. У зв`язку з вищевикладеним у задоволенню позову просять відмовити, а провадження по справі закрити.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

31 березня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № у вигляді заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг та заяви про отримання кредиту, відповідно до яких, відповідач отримав від позивача кредит строком на 24 місяці зі сплатою 2,69 % щомісяця та 11,99 % річних на суму залишку по кредиту/а.с.6-8, 10-14/.

26.06.2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20190626 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає ТОВ ФК"ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК"ЄАПБ" приймає належні ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до боржників /а.с.23-25/.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 20190626 від 26.06.2019 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набула право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 , а саме - за кредитним договором № від 31 березня 2017 року у сумі 44765,22 грн., з яких 18093,95 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 4050,67 грн. заборгованість за відсотками, 12448,23 грн. заборгованість за щомісячними процентами, 10172,37 грн. заборгованість за пенею /а.с. 26/.

Отже, позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості, яка виникла на момент переходу до нього права вимоги по кредитним договорам.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (статті 1055 ЦК України).

Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Аналіз вище зазначених норм дає підстави для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № від 31 березня 2017 року у розмірі 32316,99 грн., з яких: 18093,95 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 4050,67 грн. заборгованість за відсотками, 10172,37 грн. заборгованість за пенею.

Щодо вимог позивача про стягнення з ОСОБА_1 плати за управління кредитом, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

При цьому законодавством визначено декілька наслідків невідповідності правочину нормам актів цивільного законодавства: недійсність правочину або його нікчемність у випадках, визначених законом (стаття 215 ЦК України).

За положеннями частини другої статті 215 ЦК України правочин є нікчемним, якщо його недійсність прямо встановлена законом. Визнання у такому випадку правочину недійсним в окремому порядку не вимагається.

Зазначені положення законодавства поширюються як на договори як вид правочинів загалом, так і на окремі положення певних видів договорів, зокрема договорів кредиту.

Згідно із частинами першою, третьою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити відсотки.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Оскільки споживач є вразливою стороною договірних відносин, законодавець визначився з посиленим захистом споживачів шляхом прийняття Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року.

За положеннями абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).

Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Зазначене узгоджується із висновками, які викладені у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 6 вересня 2017 року під час розгляду справи № 531/648/15-ц.

З огляду на викладене, нарахована позивачем заборгованість за щомісячними процентами у розмірі 12448,23 грн., фактично є щомісячною комісією за управління кредитом.

При цьому ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» не було зазначено про те, які саме послуги за вказану комісію надаються відповідачу. Нарахування комісії було проведено товариством та частково сплачено відповідачем за послуги, що супроводжують кредит, а саме компенсація сукупних послуг товариства, за рахунок відповідача, що є незаконним.

За такого, умови договору про встановлення кредитором будь-яких відсотків за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а тому сума нарахована позивачем за управління кредитом у розмірі 12448,23 грн. не підлягає стягненню.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.128,141,263-265,280-283 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. П`ятихатки Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032 м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30 , реквізити ІВАN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») 32316 грн. (тридцять дві тисячі триста шістнадцять гривень) 99 коп. заборгованості за кредитним договором № від 31 березня 2017 року, з яких 18093,95 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 4050,67 грн. заборгованість за відсотками, 10172,37 грн. заборгованість за пенею та сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя Ю.В. Фирса