ЄУН 389/414/22
Провадження №2-з/389/15/22
Ухвала

іменем України

07 лютого 2022 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Пахути Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

ОСОБА_1 до подання позовної заявипро визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, звернулася до суду з даною заявою про забезпечення позову, у якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №68354258, здійснюваного стосовно неї на підставі виконавчого напису №4160 від 23.01.2020, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М.

Вимоги заявника обґрунтовані тим, що на виконанні у старшого державного виконавця Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Некрасова В.С. перебуває виконавче провадження №68354258, відкрите на підставі виконавчого напису №4160, вчиненого 23.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М.про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості у розмірі 46925 грн. 31 коп. Оскільки зазначений виконавчий напис ОСОБА_1 вважає незаконним та таким, що не підлягає виконанню, тому має намір звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

З метою недопущення здійснення подальших виконавчих дій, направлених на виконання оскаржуваного виконавчого документу та стягнення грошових коштів, заявник вважає, що у даному випадку невжиття заходів забезпечення позову завдасть їй істотних матеріальних збитків та призведе до порушення її прав, за захистом яких вона має намір звернутися.

Розгляд заяви про забезпечення позову проведено судом без повідомлення учасників справи, що не суперечить ч.1 ст.153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Зі змісту постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

За змістом ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З досліджених та оглянутих документів встановлено, що у старшого державного виконавця Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Некрасова В.С. перебуває виконавче провадження №68354258, яке відкрите на підставі виконавчого напису №4160, вчиненого 23.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М.про стягнення із заявника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості у розмірі 46925 грн. 31 коп. Даний виконавчий напис заявник вважає таким, що вчинений з порушенням вимог законодавства, крім того заборгованість за кредитним договором нею повністю погашена, а відтак заявлений борг перед ТОВ «Фінансова компанія управління активами» у неї відсутній.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. При обранні заходів забезпечення позову слід враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

З огляду на викладене та враховуючи наявність спору щодо заборгованості, те, що на виконання виконавчого напису нотаріуса, який заявник бажає оскаржити в судовому порядку, відкрито виконавче провадження, беручи до уваги зміст заходу забезпечення та мету його застосування, яка полягає в захисті інтересів учасника процесу, а не в порушенні прав інших осіб, враховуючи вимоги співмірності виду забезпечення позову, суд приходить до висновку, що невжиття заходів щодо зупинення стягнення на підставі виконавчого напису може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів заявника, за захистом яких остання має намір звернутися до суду.

Таким чином суд приходить до висновку про обгрунтованість заяви та наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову зазначеним способом не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди інтересам позивача.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149-153, 157, 258-260 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні №68354258, відкритому на підставі виконавчого напису №4160, виданого 23.01.2020приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., що перебуває на виконанні у старшого державного виконавця Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Некрасова В.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості у розмірі 46925 грн. 31 коп.

Стягувач за ухвалою про забезпечення позову: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Боржник за ухвалою про забезпечення позову: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», , місце знаходження: вул.Стельмаха,9А офіс 203, м.Ірпінь Київської області, 08200.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва