Справа № 323/1860/15-ц
Провадження № 2-п/323/2/22
УХВАЛА

Іменем України

04.02.2022 р. м.Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі

головуючого - судді Мінаєва М.М.,

при секретарі - Тахтаул А.Л.,

розглянувши заяву адвоката Федорова Максима Дмитровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 24.12.2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2021 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла заява адвоката Федорова М.Д., подана в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 24.12.2015 року у цивільній справі № 323/1860/15-ц за позовом ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором.

Заява обґрунтована тим, що відповідач ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у зв`язку з чим не мав можливості надати заперечення проти позовних вимог та докази на їх обґрунтування. Водночас відповідач ОСОБА_1 заперечує проти позовних вимог та посилається на їх необґрунтованість, посилаючись на те, що позивач звернувся з вимогою про дострокове повернення всієї суми кредиту разом із супутніми платежами через невиконання боржниками поточних кредитних зобов`язань за кредитним договором, не виконавши умови кредитного договору щодо попереднього надіслання боржникам вимоги про дострокове погашення кредиту, тоді як обов`язок щодо дострокового погашення кредиту і право на позов виникає лише після надіслання такої вимоги. Відтак, за ствердженням відповідача ОСОБА_1 , обов`язок щодо дострокового погашення кредиту у відповідачів не виник, тому у позивача, відповідно, не виникло право на позов. Також, відповідачу позивачем було неправомірно нараховано пеню, яка була нарахована в період дії мораторію на її нарахування та штраф за порушення умов договору. Відтак, на думку заявника, ці доводи мають істотне значення для вирішення спору по суті, а тому відповідач має право на їх доведення перед судом під час повноцінного судового розгляду.

Ухвалою від 13.12.2021 року заяву про перегляд заочного рішення було прийнято до розгляду, а строк для її подання поновлений, з огляду на наявність відомостей про отримання відповідачем копії заочного рішення через представника лише 26 листопада 2021 року.

В судове засідання учасники провадження не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили.

Дослідивши доводи учасників провадження та матеріали справи, суд приходить до такого.

Як випливає з матеріалів справи, у червні 2015 року ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» звернувся до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в сумі 88563,34 доларів США та 62953,38 грн., зазначивши, що 22.11.2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 5882677 (надалі Кредитний договір), за яким зазначений відповідач отримав кредит на загальну суму 100000,00 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 11,9% річних строком до 22.11.2022 року. Позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит у зазначеному розмірі. Крім того, в забезпечення виконання зобов`язань відповідачем ОСОБА_1 за Кредитним договором, між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 22.11.2007 року був укладений Договір поруки № 5883922. За цим Договором поруки відповідач ОСОБА_2 зобов`язалась перед позивачем відповідати за невиконання відповідачем ОСОБА_1 всіх його зобов`язань за Кредитним договором. Оскільки відповідач припинив виконання обов`язків за Кредитним договором, станом на 02.06.2015 року виникла заборгованість на зазначену суму, яка складається з 75053,97 доларів США основної суми кредиту, 9467,67 доларів США процентів за користування кредитом, 3041,70 доларів США пені за порушення строків виконання зобов`язань за кредитним договором, а також 1000,00 доларів США штрафу за невиконання договірних зобов`язань, пов`язаних із страхуванням.

За матеріалами справи, станом на час надходження до суду позовної заяви, відповідачі були зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 у зв`язку з чим за загальним правилом ст. 110 ЦПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017 року) справа була підсудна Амвросіївському районному суду Донецької області.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», та на підставі розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 2 вересня 2014 року № 2710/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ», територіальна підсудність справ, підсудних Амвросіївському районному суду Донецької області, визначена Оріхівському районному суду Запорізької області.

Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, в окремих районах Донецької та Луганської областей було розпочато антитерористичну операцію.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року визначено, що період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, який затверджений Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р (а до того затверджувався Розпорядженням КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р), м. Амвросіївка належить до району проведення антитерористичної операції.

Крім того, згідно Розпорядження КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р (як в початковій, так і в чинній редакції згідно Розпорядження КМУ від 02.12.2015 року № 1276-р) всі населені пункту Амвросіївського району Донецької області належать до територій, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Таким чином, при вчиненні дій перед відкриттям провадження у справі та підчас розгляду справи суд виходив з того, що Амвросіївський район Донецької області з вересня 2014 року де-факто, а з 07.11.2014 року де-юре, є територією, на якій органи державної влади, а тим більше органи місцевого самоврядування, тимчасово не здійснюють свої повноваження.

У зв`язку з цим станом на час надходження справи до суду був відсутній також поштовий зв`язок з населеними пунктами Амвросіївського району Донецької області.

Згідно інформації, яка надійшла з ГУДМС України в Донецькій області у відповідь на запити суду щодо підтвердження місця реєстрації відповідачів, за наявними у ГУДМС Донецькій області дані про таких осіб відсутні, а детальніше здійснити перевірку інформації про реєстрацію місця проживання фізичних осіб в населених пунктах, які розташовані в зоні проведення антитерористичної операції, є неможливим, тому що обліки відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Донецькій області знаходяться у м. Донецьку на тимчасово непідконтрольній українській владі території.

За таких обставин у суду з причин, які від нього не залежали, не було можливості виконати вимоги абз. 1 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, а при вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд виходив з того, що встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи неможливо. Беручи до уваги необхідність дотримання розумних строків розгляду цивільних справ у процесуальному аспекті дотримання права на справедливий розгляд, закріпленого у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 14.11.1950 року, суд в порядку абз. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України (у чинній та той час редакції) вирішив питання про відкриття провадження з подальшим викликом відповідача через оголошення у пресі.

Водночас, враховуючи специфічні обставини справи, суд з власної ініціативи звернувся із запитом до Міністерства соціальної політики України на предмет перевірки відомостей про відповідачів як про тимчасово переміщених осіб.

Листом від 06.08.2015 року Мінсоцполітики надало відомості про те, що інформація про відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 станом на 04.08.2015 року в ЄІБД відсутні.

В подальшому виклик відповідачів здійснювався через оголошення у пресі.

Відповідно до чинних на той момент норм процесуального права та відповідної судової практики такі дії суду вважались належними та достатніми для виконання вимог щодо повідомлення учасників справи про час і місце її розгляду.

З огляду на це, 24.12.2015 року судом на підставі наявних у справі матеріалів було ухвалене заочне рішення, яким позов задоволено: стягнуто з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 5882677 від 22.11.2007 року станом на 02.06.2015 року в розмірі 88563,34 доларів США (вісімдесят вісім тисяч п`ятсот шістдесят три долари 34 центів США), в тому числі 75053,97 доларів США (сімдесят п`ять тисяч п`ятдесят три долари 97 центів США) основної суми кредиту, 9467,67 доларів США (дев`ять тисяч чотириста шістдесят сім доларів 67 центів США) процентів за користування кредитом, 3041,70 доларів США (три тисячі сорок один долар 70 центів США) пені за порушення строків виконання зобов`язань за кредитним договором, а також 1000,00 доларів США (одна тисяча доларів 00 центів США) штрафу за невиконання договірних зобов`язань; стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача штраф за невиконання обов`язку за Кредитним договором № 5882677 від 22.11.2007 року в розмірі 62953,38 грн. (шістдесят дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят три грн. 38 коп.); вирішено питання про розподіл понесених судових витрат.

Оцінюючи доводи відповідача щодо неповідомлення його належним чином про час і місце розгляду справи, суд виходить з такого.

Норми процесуального права, якими керувався суд під час ухвалення заочного рішення, щодо порядку повідомлення учасників справи про час і місце її розгляду, встановлювали презумпцію того, що оголошення у загальноукраїнському засобі масової інформації про проведення судового засідання є доступним для кожного. Спеціальних норм, які підлягали б застосуванню в умовах збройного конфлікту на території України, ЦПК України не передбачав.

Водночас суд бере до уваги, що особа не може зазнавати обмежень у своїх процесуальних правах внаслідок втрати органами державної влади України контролю над певними територіями. Внаслідок бойових дій на території окремих районів Донецької області мешканці цих території були обмежені у реалізації своїх прав, в тому числі процесуальних, і знаходились у нерівному становищі у порівнянні з іншими суб`єктами права.

Дізнавшись про наявність заочного рішення суду, відповідач проявив активну правову позицію, подавши заяву про його перегляд та посилаючись на необґрунтованість позовних вимог. Це дає припускати, що у разі отримання судового виклику під час розгляду справи по суті відповідач мав би намір брати участь у ньому та заперечувати проти позову.

Виходячи з цього, суд вважає за необхідне застосувати презумпцію поважності причин неотримання відповідачами судових викликів та неприбуття в судові засідання, оскільки протилежне не випливає з матеріалів справи.

Щодо доводів представника відповідача відносно обґрунтованості позовних вимог суд також зауважує, що надзвичайний характер обставин, в яких опинились відповідачі в період заочного розгляду справи, породив для них об`єктивні труднощі у доведенні своєї позиції перед судом. Тому в даному випадку право відповідача на рівність перед судом у доведенні своєї позиції має пріоритет над змістом цієї позиції, оцінка якій може бути надана лише під час повноцінного судового розгляду.

До того ж, як випливає з матеріалів справи, позовні вимоги ґрунтувались в тому числі на вжитті позивачем заходів щодо надсилання відповідачам досудової вимоги про дострокове погашення кредиту в умовах проведення антитерористичної операції, які відповідач власне й піддає сумніву у заяві про перегляд заочного рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування заочного рішення та його перегляд в заочному порядку за правилами загального позовного провадження.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 259-261, 284-288 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Заяву адвоката Федорова Максима Дмитровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення, - задовольнити.

2.Заочне рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 24.12.2015 року у справі № 323/1860/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором, - скасувати.

3.Призначити справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

4.Підготовче судове засідання у справі призначити на 12.04.2022_ року о 15 год. 30 хв., про що повідомити учасників справи у встановленому законом порядку.

5.Рекомендувати позивачу та (або) його представнику протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали подати до суду, у разі наявності, письмові докази в обґрунтування позовних вимог, які не були додані до позовної заяви, з дотриманням правил, передбачених ст. ст. 83, 95 ЦПК України.

6.Встановити відповідачам строк для подання письмового відзиву на позовну заяву та письмових доказів на підтвердження викладених у відзиві обставин з дотриманням вимог ст. ст. 83, 95, 178, 191 ЦПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

7.Встановити позивачу строк для подання письмової відповіді на відзив, а відповідачам строк для подання письмових заперечень, - протягом трьох днів з дня вручення, відповідно, відзиву відповідача або відповіді позивача на відзив.

8.Попередити учасників справи та їх представників, що право на подання доказів, відзиву, заперечень та інших письмових заяв, а також письмових доказів, є їх правом, але у разі їх неподання справа буде розглянута судом за наявними у ній матеріалами.

9.Попередити сторони, що у разі невиконання ними вимог ст. ст. 178-180 ЦПК України в частині надання копій заяв по суті справи (відзиву на позов, пояснень тощо) іншим учасникам справи суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у розмірі від 0,3 до 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

10.Направити позивачу копію ухвали, відповідачам - копію ухвали разом з копією позовної заяви і додатків до неї.

11.Повідомити учасникам справи та їх представникам, що інформацію щодо цієї справи вони можуть отримати на сайті Оріхівського районного суду Запорізької області на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою http://or.zp.court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області М.М. Мінаєв