Провадження №: 2/755/7545/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" лютого 2022 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді - САВЛУК Т.В., за участі секретаря Бурячек О.В., розглянувши в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва питання про закриття провадження у справі, в межах розгляду цивільної справи за позовом КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

08 жовтня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

10 січня 2022 року відповідач ОСОБА_1 подала відзив на позов з викладенням своїх міркувань по суті предмету позову з посиланням на норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки відсутній спір між сторонами в зв`язку зі сплатою заборгованості.

24 січня 2022 року представник позивача КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» - Смілик Т.М. подала заяву з викладенням своїх міркувань по суті предмету позову з посиланням на норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, крім того повідомила, що відповідачем здійснено оплату основної суми боргу після подання позову до суду, та просила стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача, судовий збір в розмірі 2 270,00 гривень та витрати пов`язанні з отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 гривень.

Зі змісту статті 4 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу сторони у справі на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами щодо предмета спору (частина 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України), а суд на засадах змагальності сторін, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, може лише сприяти учасникам судового процесу в реалізації таких прав, ураховуючи при цьому засади (принципи) верховенства права, рівності учасників процесу перед законом та судом.

За змістом положень пункту 2 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

З урахуванням наведеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Відповідно до предмету позову, КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» пред`явило позов до ОСОБА_1 з вимогами: «Стягнути заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 16 053,98 гривень, заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 5 649,69 гривень, заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 27 754,53 гривень, заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги централізованого постачання гарячої води в розмірі 8 965,43 гривень, витрати пов`язані з отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 гривень та судові витрати»

Представник позивача Смілик Тетяна Миколаївна в заяві від 24 січня 2022 року за вх.№4176, наголошує, що після відкриття провадження у справі, відповідач ОСОБА_1 повністю сплатила основну заборгованість, що свідчить про відсутність предмету спору.

Оцінивши наведені підстави для закриття провадження у цивільній справі, з`ясувавши обставини справи, які підлягають доведенню в межах даного спору, судом встановлено, що на час звернення позивача до суду існували підстави для звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в загальному розмірі 58 423,63 грн., проте на стадії судового розгляду до ухвалення судового рішення предмет спору відсутній у зв`язку з погашенням заборгованості.

Враховуючи предмет позову та суб`єктний склад учасників справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у цивільній справі, оскільки наведені сторонами обставини та долучені до справи докази, свідчать про відсутність предмета спору, що дає підстави для застосування положень п. 2 ч.1 ст.255 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Згідно ч.2 ст. ст.255 Цивільного процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Положеннями п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

За наведених обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення сплаченого судового збору в розмірі 2 270,00 гривень, який сплачено КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» при звернення до суду..

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення із відповідача на його користь витрати сплачені ним при отриманні інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у сумі 33,00 гривень, суд приходить до наступного.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визначено правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав та їх обтяжень. Цей закон спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов`язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом.

За положеннями ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», інформація з Державного реєстру прав про державну реєстрацію прав та їх обтяжень надається органом державної реєстрації прав, нотаріусом у формі витягу, інформаційної довідки та виписки.

Витяг з Державного реєстру прав на підставі заяви мають право отримувати: власник нерухомого майна або уповноважена ним особа; особа, яка має речове право на чуже нерухоме майно, або уповноважена нею особа; спадкоємець (правонаступник - для юридичної особи) або уповноважена ним особа; власник (співвласник) квартири, житлового чи нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку при створенні об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (асоціація власників житлових будинків, якщо їй делеговані повноваження з управління неподільним та загальним майном відповідного житлового комплексу), житлово-будівельні кооперативи або їх уповноважені особи про суб`єктів права власності на житлові та нежитлові приміщення у такому будинку.

Інформаційну довідку з Державного реєстру прав на підставі письмового запиту мають право отримувати суд, органи місцевого самоврядування, органи внутрішніх справ, органи прокуратури, органи доходів і зборів, органи Служби безпеки України та інші органи державної влади (посадові особи), якщо запит зроблено у зв`язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Вимога про стягнення з відповідача ОСОБА_1 витрат, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в розмірі 33,00 гривень не підлягає задоволенню, оскільки такі витрати не віднесені до судових витрат пов`язаних з розглядом справи, а віднесені до збирання інформації щодо споживачів яким надаються послуги КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» пов`язанні з постачанням теплової енергії, постачанням гарячої води, постачанням та розподілу електричної енергії.

Враховуючи викладене та керуючись статями 49, 255, 260, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Повернути КОМУНАЛЬНОМУ ПІДПРИЄМСТВУ ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» судовий збір в сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп., який сплачено на підставі Платіжного доручення № 753221 від 12 серпня 2021 року на рахунок № UA0026005, отримувач: ГУК у м.Києві/Дніпров. Р-н/22030101, код: 37993783,банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат)

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017,апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я :