_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-в/947/36/21
УХВАЛА

09.02.2022

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Салтан Л.В.,

при секретарі Громико В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника позивача ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі № 2-3491/2008 (2-1216/2009 р.) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Володимир і К» про відновлення втраченого провадження та скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі №2-3491/2008 (2-1216/2009 р.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Володимир і К» про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського районного суду знаходиться цивільна справа за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Володимир і К» про відновлення втраченого провадження та скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі №2-3491/2008 (2-1216/2009 р.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Володимир і К» про стягнення грошових коштів.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні надала заяву про зупинення провадження у цій справі, посилаючись на те, що 03.11.2021 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси було відмовлено ОСОБА_1 у поновленні пропущення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.12.2021 року було відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на зазначену ухвалу. На цей час судом апеляційної інстанції рішення не прийняте.

Представник заявника ТОВ «Володимир і К» заперечував проти зупинення провадження у справі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяви про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа 2-3491/2008 р. за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Володимир і К» про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21.04.2008 року у якості забезпечення позову було накладено арешт на нерухоме майно, а саме на кафе і спортивно-оздоровчий комплекс за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало і по сьогодні належить ТОВ «Володимир і К».

14.04.2009 року по вказаній справі було винесене судове рішення про часткове задоволення позову.

Вказане судове рішення було оскаржено до апеляційної інстанції.

Після перегляду справи рішення апеляційного суду Одеської області від 16.12.2009 р. одним з відповідачів було оскаржено до Верховного суду, Ухвалою якого у відкритті касаційного провадження було відмовлено, а рішення апеляційного суду було залишено без змін і відповідно закрито провадження по справі.

В ході примусового виконання вказаного рішення між сторонами було укладено мирову угоду, яка була затверджена Ухвалою Київського районного суду м. Одеси 02 червня 2011 року (справа №2-з-8/11).

Таким чином провадження по зазначеній справі давно закрито.

При винесенні судового рішення та закритті провадження по справі питання про скасування заходів забезпечення позову судом не вирішувалося, а арешт існує по цей день.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03.11.2021 року було відмовлено ОСОБА_1 у поновленні пропущення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.12.2021 року було відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на зазначену ухвалу.

На цей час судом апеляційної інстанції рішення не прийняте.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Слід зазначити, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 березня 2019 року у справі №910/5425/18 та від 20 червня 2019 року у справі №910/12694/18.

Крім того, сторони відповідно до законодавства України можуть звернутися до суду для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

При викладених обставинах, суд вважає, що слід відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження, оскільки у даному випадку відсутня об`єктивна неможливість розгляду заяви відновлення втраченого провадження та скасування заходів забезпечення позову у цій цивільній справі.

Керуючись ст.ст. 251, 252, 253ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У заяві представника позивача ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі №2-3491/2008 (2-1216/2009 р.) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Володимир і К» про відновлення втраченого провадження та скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі №2-3491/2008 (2-1216/2009 р.)за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Володимир і К» про стягнення грошових коштів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Салтан Л. В.