Справа № 315/1784/21
Номер провадження № 2/315/60/22
Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі головуючої: судді Телегуз С.М., за участю секретаря Дмитренко В.В., розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
23.11.2021 року до суду звернувся представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
03.12.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовче засідання.
17.01.2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті в судове засідання на 09.02.2022 року.
В позові позивач посилався на те, що він та ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , є власниками житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 15.07.1994 року.
Дружина позивача ОСОБА_8 має сина від першого шлюбу ОСОБА_9 .
В 2005 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований шлюб.
12 квітня 2013 року, ОСОБА_2 була зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 .
10 червня 2014 року ОСОБА_9 та ОСОБА_2 розірвали шлюб, про що 10 червня 2014 року складено відповідний актовий запис за №11, що підтверджується свідоцтвом про розірвання щлюбу серії НОМЕР_1 .
Отже, з 12 квітня 2013 року та на час подання позовної заяви, фактично відповідач ОСОБА_2 не проживає у вищевказаному будинку. Відповідач взагалі жодного дня фактично не проживала у вказаному будинку.
Таким чином, оскільки відповідач за вищевказаною адресою не проживає понад вісім років, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим об`єктивно порушуються права позивача, як співвласника.
Відповідач не є членом сім`ї позивача. Реєстрація місця проживання сторонньої особи власника житла, об`єктивно створює перешкоди у користуванні вказаним будинком.
Прохав визнати ОСОБА_2 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, 09.02.2022 року представник позивача ОСОБА_7 подав заяву про розгляд справи без їх участі, прохав позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач, треті особи також в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені в порядку ч. 11 ст.128 ЦПК України.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Тому суд на підставі ч.5 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Горький народився позивач - ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 26.09.1997 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області (а.с.6).
ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася відповідач ОСОБА_2 , уродженка м. Запоріжжя, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданиого 02.08.2005 року Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області (а.с.13).
Відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади Гуляйпільської ОТГ про зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб №12773736 від 19.10.2021 (а.с.16) та довідкою Виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради від 03.12.2021 року № 3549/02-17 ( а.с. 21).
Позивач ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та ОСОБА_6 15 липня 1994 року, на підставі рішення виконавчого комітету Гуляйпільської міської Ради народних депутатів як органу приватизації, в рівних частках, набули право спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 15.07.1994 року, виданого виконавчим комітетом Гуляйпільської міської ради народних депутатів (а.с.9).
Позивач ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
04 липня 2000 року ОСОБА_8 була зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 .
Остання має сина від першого шлюбу ОСОБА_9 .
У 2005 році ОСОБА_9 уклав шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після укладання шлюбу ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_2 ».
12 квітня 2013 року ОСОБА_2 була зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 .
10.06.2014 року шлюб між ОСОБА_9 та відповідачкою ОСОБА_2 розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції від 10.06.2014 року (а.с.14).
З 12 квітня 2013 року та на час подання позовної заяви, фактично відповідач ОСОБА_2 не проживає у вищевказаному будинку і взагалі жодного дня фактично не проживала у вказаному будинку, про що 04 листопада 2021 року у селі Мирне Пологівського району Запорізької області, за участю мещканців села Мирне, а саме: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання АДРЕСА_1 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце проживання; АДРЕСА_2 , у присутності представника органу місцевого самоврядування - депутата Гуляйпільської міської ради Ходуса Юрія Григоровича, був складений Акт (а.с.15).
На неодноразові вимоги позивача до відповідача виписатися з житлового будинку, остання не реагує, чим порушує його законне право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.
Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного.
Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ч.2 п.7 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.
Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Глава 28 ЦК визначає житло об`єктом права приватної власності.
Відповідно ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Відповідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Відповідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
01.12.2021 року набрав чинності Закон України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» від 05.11.2021 року.
Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється: 2) за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності.
У п.4 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» закріплено, що місце проживання (перебування) особи, зареєстроване до дня набрання чинності цим Законом, обліковується в реєстрі територіальної громади, знімається з реєстрації/скасовується у порядку, встановленому для зняття/скасування зняття з реєстрації місця проживання, визначеного цим Законом.
Відповідно п.6 ч.1 ст.24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житлом.
Згідно п.26 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, який є чинним на час прийняття рішення, - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Згідно п.33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. У разі виникнення спору між власником і членами його сім`ї суд повинен врахувати, що право члена сім`ї власника на користування житлом є сервітутним правом, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися відповідно до вимог ст.ст. 405, 406 ЦК. Зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення, або через відсутність без поважних причин члена сім`ї понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо іншого не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що до суду звернувся позивач, який є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з позовом до відповідача, як колишнього члена його сім`ї - невістки, яка зареєстрована у належному позивачу житловому будинку, однак фактично не проживає у ньому з 12.04.2013 року, чим створює позивачу перешкоди у користуванні власністю, з вимогою про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Судом встановлено, що відповідач вселився у спірний житловий будинок в якості члена сім`ї власника (позивача) і набув право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом, однак після розірвання шлюбу з прийомним сином позивача, відповідач втратила право користування чужим нерухомим майном відповідно ст.405 ЦК України через відсутність без поважних понад один рік у спірному житловому приміщенні, а саме: з 12.04.2013 року, тому суд доходить висновку, що право відповідача на користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , який належить позивачу на праві спільної часткової власності, підлягає припиненню шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Крім того, відповідно до ч. 1, 8 ст.178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідач відзив на позов не подав, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.
А тому позов підлягає задоволенню, як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими суду доказами.
Відповідно до ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Так як позивач прохав не стягувати з відповідача понесені судові витрати, то суд під час ухвалення рішення не вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 89, 211, 247, 263-266, 268, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 16, 317, 319, 379, 383, 391, 405 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Судові витрати залишити за позивачем.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням не пізніше двох днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено 10.02.2022р.
Суддя: С.М.Телегуз