КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3819/21
Провадження № 2-н/488/156/22
УХВАЛА

Іменем України

10.02.2022 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Чернявська Я.А., розглянувши заяву про самовідвід судді Чернявської Яни Анатоліївни у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Корабельного районного суду міста Миколаєва Чернявської Я.А., на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.02.2022 року, надійшли матеріали цивільної справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Статтею 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з ст. 167 ЦПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п`ятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Під час вивчення матеріалів справи суддею Чернявською Я.А., з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості головуючої у справі, заявилений самовідвід.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у ст.ст. 36, 37, 38 даного Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Відповідно до ст. 39 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Порядок розгляду питання про самовідвід регламентований положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України, якими визначено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє самовідвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Питання про самовідвід вирішується без повідомлення учасників справи на підставі вимог частини восьмої статті 40 ЦПК України.

Проаналізувавши фактичні обставини вищевказаної справи та зазначені норми процесуального закону, головуючою суддею у справі заявлено самовідвід з тих підстав, що в провадженні судді Чернявської Я.А. перебували цивільні справи: № 488/3819/21 за заявою ТОВ Миколаївгаз Збут про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожитий природний газ, а також цивільна справа № 488/3825/21 за заявою ТОВ Миколаївгаз Збут про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 боргу за спожитий природний газ.

Ухвалами Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21.10.2021 р. у задоволенні заяв ТОВ Миколаївгаз Збут про видачу судового наказу по даним справам було відмовлено.

Вказані ухвали суду були оскаржені заявником ТОВ Миколаївгаз Збут до Миколаївського апеляційного суду з тотожних підстав.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 18.01.2022 р. апеляційну скаргу ТОВ Миколаївгаз Збут у цивільній справі № 488/3825/21 про видачу судового наказу щодо стягнення боргу з ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21.10.2021 р. про відмову у видачі судового наказу залишено без змін.

21.01.2022 р. постановою Миколаївського апеляційного суду у досліджуваній цивільній справі № 488/3819/21 за заявою ТОВ Миколаївгаз Збут про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, апеляційну скаргу ТОВ Миколаївгаз Збут - задоволено, а ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21.10.2021 р. про відмову у видачі судового наказу скасовано та направлено справу до цього ж суду для продовження розгляду.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод вимагає, щоб «суд», що підпадає під його дію, був неупередженим. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; Мікаллеф проти Мальти, пункт 93). Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості. А саме, ЄСПЛ проводить відмінність між: 1) суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі; 2) об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; П`єрсак проти Бельгії, п. 30; Грівз проти Сполученого Королівства, п. 69). Разом з тим чітка відмінність між цими поняттями відсутня, оскільки поведінка судді може не тільки об`єктивно викликати сумніви в його неупередженості з точки зору зовнішнього спостерігача (об`єктивний тест), але мова може також йти про його або її особисте переконання (суб`єктивний тест). У зв`язку з цим рішення про те, чи слід застосувати в певній ситуації той чи інший критерій, залежить від конкретних фактів оспорюваної поведінки (Кіпріану проти Кіпру, п. 119 і 121). Щодо суб`єктивного тесту, то він полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі.

Так, у даній справі за вимогами ТОВ Миколаївгаз Збут до ОСОБА_1 судом вже була висловлена думка за результатами розгляду вимог до названого боржника.

Задля уникнення будь-яких непорозумінь при вирішенні даного спору головуючий суддя має бути відведений заради виключення можливості стверджувати про сумнів щодо його об`єктивності та упередженості.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Як зазначив Європейський суд у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. The United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. Згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п. 97).

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливо винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Основним завданням суду, як органу державної влади, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів").

Вимогами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства (пункт 1 частини 7 статті 56 цього Закону).

Правила етичної поведінки судді затверджені ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року в Кодексі суддівської етики кореспондуються з зазначеними вимогами закону. Зокрема, згідно зі статтею 1 Кодексу суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду. В статті 8 закріплено, що суддя повинен здійснювати судочинство в межах та порядку, визначених процесуальним законом, і виявляти при цьому тактовність, ввічливість, витримку й повагу до учасників судового процесу та інших осіб.

Враховуючи викладене, з метою уникнення у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, на підставі ст. 36 ЦПК України, заявлений по справі самовідвід судді Чернявської Я.А. підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36, 40, 41 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Чернявської Яни Анатоліївни у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ - задовольнити.

Матеріали цивільної справи № 488/3819/21 (провадження № 2-н/488/156/22) передати до канцелярії Корабельного районного суду м. Миколаєва з метою проведення повторного автоматизованого розподілу справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Я. А. Чернявська