233 № 233/5260/21
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
07 лютого 2022 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартишева Т. О.
за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
відповідачів -
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
17 листопада 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якому позивач зазначає, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського МНО Донецької області 15 березня 2011 року та зареєстрованого в реєстрі за № 203, йому належить житлове приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . У зазначеному будинку зареєстровані колишня дружина позивача ОСОБА_5 , та невідомі позивачу особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . До отримання витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб для оформлення субсидії, факт реєстрації ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за місцем проживання ОСОБА_1 позивачу відомий не був. Відповідачі не проживають в зазначеному будинку, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть. Вважає що реєстрація вказаних осіб у належному позивачу будинку могла відбутись до його вступу у спадщину, колишнім власником ОСОБА_6 , яка при житті склала заповіт на ім`я позивача. Згідно первісних документів на будинок, які знаходяться в технічному паспорті будинку з випискою з рішення суду № 38/3 від 18 лютого 1981 року, Виконком Костянтинівської міської ради народних депутатів надав земельну ділянку ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачам не чинив. Зазначає, що реєстрація відповідачів порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, він позбавлений можливості оформити субсидію. Вважає, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тривалою (з 2011 року), без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, не заперечували проти ухвалення у справі заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про час і місце його проведення були належним чином повідомлені, причини неявки не повідомили, відзиву на позовну заяву не подали. Зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Свідки ОСОБА_7 , який зареєстрований: АДРЕСА_2 , проживає: АДРЕСА_1 , який є сином позивача; ОСОБА_8 , яка проживає: АДРЕСА_3 , яка є матір`ю позивача, у судовому засіданні пояснили, що відповідачі у справі їм не відомі та не були відомі. Вони не являються членами сім`ї позивача. Підтверджують, що з часу як позивач набув право власності на будинок, відповідачі там не проживали, їх речі у будинку відсутні. Про існування зареєстрованих сторонніх осіб дізналися нещодавно при оформленні субсидії.
З`ясувавши позицію сторони позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно копії технічної документації на домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1 станом на 13 вересня 1999 р. власником є ОСОБА_9 , також згідно копій документів про виділення земельної ділянки та дозвіл на будівництво убачається що попереднім власником вказаного домоволодіння був ОСОБА_3 (а.с.12, 13-24).
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.5-7, 54), згідно паспортних даних зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 7, 55).
18 березня 1989 року між Позивачем ОСОБА_11 було укладено шлюб із ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.8).
Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_2 , виданого ОСОБА_13 01 вересня 2020 року Костянтинівським міським відділом ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с.9) 01 вересня 2020 року розірвано шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , про що складено Костянтинівським міським відділом ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відповідний актовий запис №45 (а.с.9)
Як вбачається з копії витягу з домової книги (а.с. 27-32), відомості щодо зареєстрованих осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у житловому будинку відсутні.
При цьому, відповідно до витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, витягу з домової книги (а.с. 10, 27-32), за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дата реєстрації 21 грудня 1999 року по теперішній час; - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата реєстрації 01 серпня 2016 року по теперішній час; - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дата реєстрації 01 серпня 2016 року по теперішній час.
Проте, як вбачається з акту перевірки паспортного режиму КП «Служба єдиного замовника №1» від 07 лютого 2022 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані у будинку АДРЕСА_1 з 01 серпня 2016 року, за зазначеною адресою не мешкають, особистих речей у будинку немає, що своїми підписами засвідчили свідки (а.с. 57).
Вказаними доказами підтверджується відсутність відповідачів за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з часу реєстрації, тобто з серпня 2016 року.
Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку (квартири) має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом із ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час, що відповідає правовій позиції, висловленій 16 листопада 2016 року Верховним Судом України у постанові № 6-709цс16.
Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Приймаючи до уваги викладене, а також враховуючи, що порушене право власності позивача ОСОБА_16 потребує захисту, необхідно усунути перешкоди у здійсненні ним цього права, визнавши відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 особами, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі ст.150 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 383, 391 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 19, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України , -
Позов ОСОБА_17 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП невідомий), ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП невідомий), про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , особами, які втратили право користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 07 лютого 2022 року. Повний текст судового рішення виготовлений 07 лютого 2022 року.

Суддя :