УХВАЛА

01 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 414/267/21

провадження № 61-198ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги філії «Центр управління промисловістю» акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 25 червня 2021 року та постанову Луганського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до філії «Центр управління промисловістю» акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення на роботі, оплати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2021 року філія «Центр управління промисловістю» акціонерного товариства «Українська залізниця» засобами поштового зв`язку надіслало на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 25 червня 2021 року та постанову Луганського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року.

Вивчивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.

Касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 392 ЦПК України, оскільки скаржником не було належним чином зазначено підстави касаційного оскарження.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Касаційна скарга відповідно до вимог статті 392 ЦПК України містить посилання як на підставу касаційного оскарження на те, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норму права, оскільки не врахували правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України.

За змістом пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, відповідно до чинного цивільного процесуального законодавства неврахування судами попередніх інстанцій висновків, викладених у постановах Верховного Суду України не входить до підстав касаційного оскарження, визначених частиною другою статті 389 ЦПК України.

Таким чином скаржнику необхідно уточнити підстави касаційного оскарження відповідно до визначеного законом кола підстав касаційного оскарження.

Крім того, скаржником в касаційній скарзі відповідно до вимог пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України зазначено клопотання щодо скасування рішень судів попередніх інстанцій.

Повноваження суду касаційної інстанції визначені 409 ЦПК України. За змістом вказаної норм суд касаційної інстанції за результатами касаційного перегляду після скасування судових рішень уповноважений направити справу на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції або ухвалити нове судове рішення.

Скаржник не уточнив, які дії слід вчинити суду касаційної інстанції у разі скасування судових рішень судів попередніх інстанцій, а Верховний Суд в контексті вимог статті 13 ЦПК України уповноважений розглядати справу в межах заявлених вимог.

Таким чином, скаржнику необхідно уточнити клопотання в резолютивній частині касаційної скарги відповідно до повноважень суду касаційної інстнації.

За таких підстав касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та на підставі вимог статей 185, 393 ЦПК України підлягає залишенню без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу філії «Центр управління промисловістю» акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 25 червня 2021 року та постанову Луганського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали до касаційної скарги застосовуються наслідки, передбачені цивільним процесуальним законодавством.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш