Справа № 274/495/22 Провадження № 2/0274/751/22
УХВАЛА
31.01.2022 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра і гарантія", третя особа Реєстратор Цілепа Євген Миколайович, Регіональна філія міста Києва та Київської області державного підприємства "Національні інформаційні системи" про визнання нечинним обтяження,
Представник позивача - адвокат Томашевська О.А. 26.01.2022 звернулась до суду з вказаним позовом в інтересах ОСОБА_1 , в якому просить суд:
Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд приходить до висновку, що цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра і гарантія", третя особа Реєстратор Цілепа Євген Миколайович, Регіональна філія міста Києва та Київської області державного підприємства "Національні інформаційні системи" не підсудна Бердичівському міськрайонному суду Житомирської області виходячи з наступного.
Частиною 2 статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Відповідач у цій справі знаходиться поза межами територіальної юрисдикції суду, до якого пред`явлено позов.
Суд вважає, що у позовній заяві не обґрунтовано наявність підстав для альтернативної чи виключної підсудності спору Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з огляду на наступне.
За правилами частини 2 статті 30 ЦПК України, яка визначає підстави виключної підсудності, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження поділяються на публічні та приватні. Публічним є обтяження рухомого майна, яке виникає відповідно до закону або рішення суду. Приватні обтяження можуть бути забезпечувальними та іншими договірними. Забезпечувальним є обтяження, яке встановлюється для забезпечення виконання зобов`язання боржника або третьої особи перед обтяжувачем.
Статтею 21 Закону "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" визначено, що до приватних забезпечувальних обтяжень належить застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 ЦК України, що виникає на підставі договору.
За нормами ст.ст. 37, 38 Закону "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" визначено, що до публічних обтяжень належать: 1) податкова застава; 2) накладення арешту на рухоме майно на підставі рішення суду для забезпечення цивільного позову або при порушенні провадження у справі про банкрутство громадянина-підприємця; 3) звернення стягнення на рухоме майно відповідно до рішення суду, винесеного за позовом, який стосується виконання незабезпечених зобов`язань боржника; 5) накладення арешту на рухоме майно на підставі рішень уповноважених органів (осіб) у випадках, встановлених законом; 6) інші обтяження рухомого майна, які кваліфікуються публічними.
При публічному обтяженні обтяжувачем є уповноважений орган (особа). Права і обов`язки суб`єктів публічного обтяження встановлюються законом.
Отже, арешт майна за нормами Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" є публічним обтяженням рухомого майна, яке виникає відповідно до закону або рішення суду.
Як вбачається з позовної заяви предметом позову фактично є припинення обтяження у вигляді застави рухомого майна, підставою накладення якого став договір застави транспортного засобу, а не закон або рішення суду.
Отже, спірне обтяження, яке просить припинити представник позивача в позовній заяві, є приватним забезпечувальним обтяженням, яке встановлено для забезпечення виконання зобов`язання боржника перед обтяжувачем на підставі договору застави рухомого майна.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що правила виключної підсудності, передбачені ч. 2 ст.30 ЦПК України, стосується лише позовів про скасування публічного обтяження рухомого майна у вигляді арешту та не можуть бути застосовані при вирішенні спору про скасування чи зняття приватного забезпечувального обтяження, яке встановлено для забезпечення виконання зобов`язання боржника перед обтяжувачем на підставі договору застави.
За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю"Фінансова компанія "Довіра і гарантія", третя особа Реєстратор Цілепа Євген Миколайович, Регіональна філія міста Києва та Київської області державного підприємства "Національні інформаційні системи" про визнання нечинним обтяження, подана із порушенням правил територіальної підсудності.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).
Керуючись вимогами ст.ст. 27, 30-32, 259-261 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Суддя Т.Б. Большакова