Провадження №: 2/755/1471/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Виниченко Л.М., розглянувши матеріали справи за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перемога 131-А» до ОСОБА_1 про стягнення витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території та оплату комунальних послуг,-

У С Т А Н О В И В:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перемога 131-А» звернулось до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території та оплату комунальних послуг.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.11.2021 року справу було передано для розгляду за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.01.2022 року відкрите провадження у справі у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Предметом спору є стягнення витрат на утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території та комунальних послуг.

Надсилаючи справу для розгляду до Дніпровського районного суду м. Києва, суддя Святошинського районного суду м. Києва посилався на норму частини 1 ст. 27 ЦПК України, при цьому виходив з того, що відповідно до відомостей Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної державної адміністрації від 23.11.2021 року відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Дніпровського району м. Києва.

Однак, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підсудний Дніпровському районному суду м. Києва, у зв`язку з чим справу необхідно передати до Святошинського районного суду м. Києва, з огляду на наступні підстави.

За заявленими вимогами позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 , як власника квартири АДРЕСА_2 , заборгованість за внесками на утримання будинку і прибудинкової території та за послуги опалення і гарячого водопостачання у розмірі 15 579,61 грн., інфляційні втрати у розмірі 657,34 грн. та 3% річних у розмірі 72,52 грн., а всього суму 16 309,50 грн.

Отже, спір виник з приводу оплати спожитих житлово-комунальних послуг, які надавалися по квартирі АДРЕСА_2 , що територіально знаходиться у Святошинському районі м. Києва.

Відповідно до частини 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За нормою частини 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Тобто, спір у даній справі виник з приводу оплати житлово-комунальних послуг, які надавалися позивачем за місцем знаходження нерухомого майна.

Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 368/352/18 зроблено висновок, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Також, як зазначено в правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 лютого 2018 року у справі № 201/12876/17.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання зобов`язань стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17.

Крім того, у постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ЦПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені статтях 27-29 ЦПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що спір між сторонами у справі виник з приводу нерухомого майна, оскільки надання житлово-комунальних послуг нерозривно пов`язане з об`єктом нерухомого майна, зокрема квартирою АДРЕСА_2 , власником якої, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 17.11.2021 року є відповідач ОСОБА_1 , що відповідно до адміністративно-територіального поділу міста Києва розташована в Святошинському районі міста Києва.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

За змістом ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

У даному випадку суд приходить до висновку про необхідність передачі справи на розгляд Святошинського районного суду м. Києва на підставі положень п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, оскільки спір належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Святошинського районного суду м. Києва за правилами виключної підсудності стосовно позовів, які виникають із приводу нерухомого майна.

При цьому, на думку суду, справа не може бути розглянута Дніпровським районним судом м. Києва у відповідності до положень ч. 2 ст. 31 ЦПК України, оскільки Дніпровський районний суд м. Києва прийняв справу до свого провадження без додержання правил підсудності, помилково не звернувши увагу на те, що за змістом позовних вимог спір виник щодо нерухомого майна розташованого по АДРЕСА_2 , а не за адресою місця реєстрації відповідача по АДРЕСА_1 .

Передача справи на розгляд Святошинського районного суду м. Києва за викладених обставин не є спором між судами про підсудність, оскільки передача справи з Святошинського районного суду до Дніпровського районного суду м. Києва відбулась в порядку ст. 27 ЦПК України, однак до спірних правовідносин застосовуються норми виключної підсудності відповідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Враховуючи недопустимість порушення правил щодо виключної підсудності, оскільки спір не підсудний Дніпровському районному суду м. Києва, суд вважає за необхідне передати матеріали вказаної справи для розгляду до Святошинського районного суду м. Києва за підсудністю за місцем знаходження нерухомого майна стосовно якого заявлені позовні вимоги.

За викладених обставин, керуючись ст. ст. 30, 31, 32, 258, 260, 353 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу № 759/26517/21 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перемога 131-А» до ОСОБА_1 про стягнення витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території та оплату комунальних послуг передати за підсудністю на розгляд Святошинського районного суду м. Києва

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 11.02.2022 року.

Суддя