Справа № 2-65/12
Провадження № 6/513/7/22
Саратський районний суд Одеської області
08 лютого 2022 року Саратський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Рязанової К.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Фабрикатор Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Сарата заяву Товариства з обмеженою відповідальністю БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ, зацікавлені особи: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Надра, Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп, боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну стягувача у виконавчих листах,
ВСТАНОВИВ:
ТОВ БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ звернулось до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчих листах по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заяву обґрунтовано тим, що рішенням Саратського районного суду Одеської області у справі № 2-65/12 від 01 листопада 2012 року було задоволено позов ПАТ КБ Надра до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та стягнуто заборгованость за кредитним договором №051-МКЦ/2008-980 від 10 квітня 2008 року в сумі 332820,20 гривень.
Згідно Договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року, укладеного між ПАТ КБ Надра та ТОВ Фінансова компанія Дніпрофінансгруп, право вимоги за кредитним договором №051-МКЦ/2008-980 від 10 квітня 2008 року та всіма іншими похідними договоромами перейшло до ТОВ Фінансова компанія Дніпрофінансгруп, яке згідно Договору № GL48N718070_blank_08 про відступлення права вимоги від 17 серпня 2021 року, відступив право вимоги за кредитним договором та всіма іншими похідними договорами ТОВ БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ, разом з усіма додатками до нього та додатковими договорами (угодами), договорами про внесенні змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами договору.
За вказаних обставин, заявник, посилаючись на положення ст.ст. 442 ЦПК України, ст. 512 ЦК України та ст. 15 Закону України Про виконавче провадження, просить заяву задовольнити.
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 28 січня 2022 року прийнято до розгляду заяву та призначено заяву до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Представник заявника в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, в заяві вказано, що розгляд справи просили без участі представника заявника.
Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, однак божники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали заяви про розгляд заяви у їх відсутність, проти задоволення заяви не заперечують.
В свою чергу, відповідно до вимог ч.3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як передбачено ч.1 ст. 512, ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Водночас, положеннями ч.ч.1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
При цьому, вищенаведені положення кореспондуються з положеннями ч. 5 ст. 15 Закону України Про виконавче провадження, де зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.
Судом встановлено, що між ПАТ КБ НАДРА та ТОВ ФК Дніпрофінансгруп укладено договір GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року, відповідно до якого ПАТ КБ Надра відступила ТОВ ФК Дніпрофінансгруп, набуло право вимоги заборгованості за кредитними договорами.
Так, згідно додатку №1 до Договору №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року, вбачається, що Товариству з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп передано права вимоги щодо ОСОБА_1 за кредитним договором №051-МКЦ/2008-980 від 10 квітня 2008 року.
Судом встановлено, що між ТОВ ФК Дніпрофінансгруп та товариством з обмеженою відповідальністю БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ укладено договір GL48N718070_blank_08 про відступлення прав вимоги від 17 серпня 2021 року, відповідно до якого ТОВ ФК Дніпрофінансгруп відступило, а ТОВ БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ, набуло право вимоги заборгованості за кредитними договорами.
Так, згідно додатку №1 до Договору № GL48N718070_blank_08 про відступлення прав вимоги, укладеного 17 серпня 2021 року, а саме Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються вбачається, що товариству з обмеженою відповідальністю БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ передано права вимоги щодо ОСОБА_1 за кредитним договором №051-МКЦ/2008-980 від 10 квітня 2008 року.
Так, відповідно до положень ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Як передбачено ч.1 ст. 512, ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Водночас, положеннями ч.ч.1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
При цьому, вищенаведені положення кореспондуються з положеннями ч. 5 ст. 15 Закону України Про виконавче провадження, де зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена набудь-якій стадії процесу.
Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у постанові від 05 грудня 2018 року у справі №643/4902/14 і Верховний Суд України в постанові від 20 листопада 2013 у справі №6-122цс13.
В свою чергу, у відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19 березня 1997 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).
За вказаних обставин, зважаючи на вищенаведені положення законодавства, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для заміни стягувача ПАТ КБ Надра на його правонаступника ТОВ БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ у виконавчому проваджені з примусового виконання виконавчого листа №2-65/12, що видав Саратський районний суд Одеської області про стягнення солідарно із ОСОБА_1 та із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку Надра, суму боргу за кредитним договором №051-МКЦ/2008-980 від 10 квітня 2008 року в розмірі 332820,20 гривень.
Таким чином, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 15 Закону України Про виконавче провадження, ст. 431, 442, 260-261, 352-355 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Заяву товариства з обмеженою відповідальністю БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ, зацікавлені особи: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Надра, Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп, боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну стягувача у виконавчих листах, - задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому наявної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Повний текст складено 08 лютого 2022 року.

Суддя К. Ю. Рязанова