Справа № 274/4331/18 Провадження № 2/0274/32/22
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.22 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі - Суд), за участю секретаря судового засідання Косюченко О.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якого є ОСОБА_2 ,
до1) Житомирської обласної державної адміністрації, представником якої є Шакалов А.В., 2) Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області,
провизнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Житомирської обласної державної адміністрації, Відділу з надання адміністративних послуг та державної реєстрації Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області та Малосілківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, у якому просить визнати за ним право власності на нерухоме майно - комплекс гідроспоруд № 1 та № 2 з риборозплідником, який знаходиться на території Малосілківської сілкої ради Бердичівського району Житомирської області (далі - Комплекс гідроспоруд), та зобов`язати Відділ з надання адміністративних послуг та державної реєстрації Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області зареєструвати право власності на Комплекс гідроспоруд.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 на орендованих ним земельних ділянках водного фонду, які знаходяться на території Малосілківської сілкої ради Бердичівського району Житомирської області, побудував Комплекс гідроспоруд. З метою реєстрації права власності на Комплекс гідроспоруд ОСОБА_1 звернувся до Відділу з надання адміністративних послуг та державної реєстрації Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області, проте листом № 152/01-25 від 16.07.2018 р. йому було відмовлено у проведенні такої реєстрації, а тому в інший спосіб, окрім як у судовому порядку, оформити право власності на Комплекс гідроспоруд він не може.

Ухвалою від 31.08.2021 р. замінено відповідача - Малосілківську сільську раду Бердичівського району Житомирської області на правонаступника - Швайківську сільську раду Бердичівського району Житомирської області (а. с. 149).

Ухвалою від 02.02.2022 р. провадження у справі в частині позовної вимоги до Відділу з надання адміністративних послуг та державної реєстрації Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області закрито на підставі пункту 7 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку припиненням юридичної особи та відсутністю її правонаступника (а. с. 247).

Житомирська обласна державна адміністрація просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що вона є неналежним відповідачем у справі, докази, надані ОСОБА_1 на підтвердження позовних вимог, є неналежними та недостовірними, зокрема, вони не підтверджують, що Комплекс гідроспоруд було побудовано саме ОСОБА_1 , Комплекс гідроспоруд є самочинно збудованим майном, яке побудовано на землях державної власності.

Швайківська сільська рада Бердичівського району Житомирської області своєї позиції у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомила.

Розглядаючи справу, Суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З наведених норм законодавства України випливає, що умовою захисту права власності особи на нерухоме майно шляхом визнання за нею права власності на таке майно є невизнання такого права іншою особою, у тому числі - державою в особі органів та суб`єкти, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав, шляхом відмови у внесенні відомостей про набуття особою такого права до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (відмови у державній реєстрації речового права) після звернення особи до цих органів та суб`єктів у передбаченому порядку.

Такими чином необхідними первісними умовами для задоволення позову ОСОБА_1 є:

1) звернення ОСОБА_1 у передбаченому законодавством України порядку до органів та суб`єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав, для проведення державної реєстрації за ним права власності на Комплекс гідроспоруд;

2) законна відмова цих органів та суб`єктів у проведенні реєстрації права власності ОСОБА_1 на Комплекс гідроспоруд.

Разом з тим, ОСОБА_1 не подано доказів, які б підтверджували, що він звертався до органів та суб`єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав, з заявою на проведення реєстраційних дій щодо реєстрації за ним права власності на Комплекс гідроспоруд та оригіналами документів, необхідними для проведення таких дій, як цього вимагає частина перша статті 20 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", і що цими органами йому було законно відмовлено у проведенні такої реєстрації.

Зокрема, зважаючи на підстави позову, ОСОБА_1 не подано доказів того, що він звертався до Відділу з надання адміністративних послуг та державної реєстрації Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області з заявою на проведення реєстраційних дій щодо реєстрації за ним права власності на Комплекс гідроспоруд та оригіналами документів, необхідними для проведення таких дій, і що цим відділом було законно відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності.

З листа ж від 16.07.2018 р. № 152/01-25 Відділу з надання адміністративних послуг та державної реєстрації Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області вбачається, що ОСОБА_1 з такою заявою та документами до вказаного відділу не звертався, а звернувся лише з усним зверненням, при цьому за наслідкам розгляду цього звернення ОСОБА_1 було роз`яснено положення законодавства України щодо державної реєстрації речових прав, а також те, що у проведенні державної реєстрації може бути відмовлено (а. с. 28).

Крім того, абзацом першим частини другої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Тобто доказом відмови ОСОБА_1 у проведенні державної реєстрації за ним права власності на Комплекс гідроспоруд було б рішення державного реєстратора Відділу з надання адміністративних послуг та державної реєстрації Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області про відмову в державній реєстрації, а не лист цього відділу.

Таким чином Відділом з надання адміністративних послуг та державної реєстрації Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області не було відмовлено ОСОБА_1 у проведенні реєстраційних дій щодо реєстрації за ним права власності на Комплекс гідроспоруд.

За таких обставин Суд вважає, що ОСОБА_1 не довів, що держава в особі Відділу з надання адміністративних послуг та державної реєстрації Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області не визнає його право власності на Комплекс гідроспоруд, зокрема, що він в силу вимог законодавства України позбавлений можливості зареєструвати за собою наведене право власності у позасудовому порядку, а тому відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х А В Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП (за даними позовної заяви) НОМЕР_1 ) до Житомирської обласної державної адміністрації (м. Житомир, майдан ім. С.П.Корольова, 1, ідентифікаційний код юридичної особи 00022489) Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області (Житомирська область, Бердичівський район, с. Швайківка, вул. Осівка, 1, ідентифікаційний код юридичної особи 04345658) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут

Повне рішення складено 10.02.2022 р.