У Х В А Л А

Іменем України

11 лютого 2022 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: Грегуль О.В.,

ОСОБА_3 - скаржник (боржник)

В. о. начальника відділу примусового виконання рішень УЗПВР у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) А.Амборський - відповідач

ОСОБА_1 - стягувач

Гусак А.М. - адвокат скаржника

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду із скаргою на рішення подової особи органу державної виконавчої служби та в якій не погоджується із постановою старшого державного виконавця про стягнення з боржника судового збору.

Скаргу подано в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ, 2. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою, зокрема, ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 20.09.2018 (справа №821/872/17), від 17.10.2018 (справа №826/5195/17), від 14.11.2018 (справа № 820/4243/17), від 19.02.2020 (справа №580/3262/19), а відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, 1. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: 1) заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Цивільним судочинством не передбачено розгляд в порядку цивільного судочинства справ про стягнення виконавчого збору.

За таких обставин, правові підстави для відкриття провадження у справі в відсутні.

Керуючись ст. 186 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі № 754/22556/13-ц за скаргою ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), поданою адвокатом Гусак Андрієм Миколайовичем.

Ухвалу разом із скаргою і доданими до неї матеріалами надіслати скаржнику, а копію ухвали надіслати адвокату для відома.

Копію скарги залишити в суді.

Роз`яснити, що розгляд справи про стягнення виконавчого збору відноситься до юрисдикції Окружного адміністративного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів.

Згідно ст. 261 ЦПК України, 1. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. 2. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

СУДДЯ: