ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 лютого 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 732/26/21

Головуючий у першій інстанції - Карпинська Н. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/413/22

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Шитченко Н.В.,

суддів Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Агропромисловий кооператив «Старосільський»,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Городнянського районного суду Чернігівської області від 14 травня 2021 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Агропромислового кооперативу «Старосільський» про розірвання договору оренди землі,

У С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до АПК «Старосільський», в якому просила розірвати договір оренди земельної ділянки загальною площею 5,3007 га, укладений 23 липня 2013 року між її чоловіком - ОСОБА_2 та відповідачем.

У мотивування заявлених вимог, змінивши у подальшому підстави позову, зазначала, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка, як спадкоємець за законом, набула право власності на земельну ділянку, яка за укладеним договором перебувала в оренді АПК «Старосільський». Оскільки орендарем з 2017 року орендна плата за землю не сплачується, договір оренди на підставі ч. 1 ст. 141 ЗК України та ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» має бути розірвано в судовому порядку.

Ухвалою від 14 травня 2021 року Городнянський районний суд зупинив провадження у даній справі за позовом ОСОБА_1 до АПК «Старосільський» про розірвання договору оренди землі до вирішення пов`язаної цивільної справи № 732/24/21.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на ухвалення судового рішення з порушенням норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Доводи апеляційної скарги зводяться до помилковості висновку районного суду про доцільність зупинення провадження у справі, оскільки вирішення спору у справі № 732/24/21 про стягнення несплаченої орендної плати жодним чином не впливає на вирішення питання про розірвання договору оренди землі.

Представник позивачки ОСОБА_3 зазначає, що єдиним спірним питанням у справі № 732/24/21 є розмір орендної плати, оскільки сам факт несплати орендної плати відповідачем не заперечується. Отже, вирішення спору про стягнення несплаченої орендної плати жодним чином не пов`язано з розглядом цієї справи.

Наголошує на тому, що, дійшовши висновку про зупинення провадження у справі, районний суд проігнорував роз`яснення п. 33 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» та не навів жодних підстав неможливості розгляду даної справи без вирішення іншої справи, зважаючи на те, що така неможливість полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, мають безпосередній зв`язок з даною справою та не можуть бути встановлені судом самостійно.

Відповідачем відзив на апеляційну скаргу у встановлений термін не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, а ухвалу суду - скасувати, враховуюче наступне.

Дійшовши висновку про зупинення провадження у даній справі за позовом ОСОБА_1 до АПК «Старосільський» про розірвання договору оренди землі, районний суд виходив з доцільності такого зупинення до вирішення цивільної справи № 732/24/21.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, зважаючи на таке.

У справі встановлено, що у січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до АПК «Старосільський», в якому просила розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений 23 липня 2013 року між її чоловіком - ОСОБА_2 та відповідачем (а.с. 2-3, 35-36).

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, посилалась на невиконання орендарем з 2017 року умов укладеного договору щодо своєчасної сплати орендної плати, що відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України та ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» являється безумовною підставою для припинення права користування належною їй земельною ділянкою.

11 травня 2021 року представником відповідача до суду першої інстанції подано заяву про зупинення провадження у даній справі (а.с. 63) з посиланням на те, що в провадженні Городнянського районного суду перебуває справа № 732/24/21 за позовом ОСОБА_1 до АПК «Старосільський» про стягнення несплаченої орендної плати за договором оренди земельної ділянки, у зв`язку з чим розглянути справу про розірвання договору оренди неможливо до вирішення спору про стягнення з АПК «Старосільський» несплаченої орендної плати.

Погодившись з доводами наведеної заяви, Городнянський районний суд ухвалою від 14 травня 2021 року зупинив провадження у даній справі до вирішення пов`язаної справи № 732/24/21.

За змістом ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з приписами п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пунктом 33 постанови Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що, визначаючи наявність передбачених процесуальним законом підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

З огляду на указані норми, приймаючи рішення про зупинення провадження у даній справі за позовом ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі та зазначивши іншу пов`язану справу, до вирішення якої зупиняється провадження, суд першої інстанції не проаналізував предмети та підстави позовів у справах і не вказав обставини, які б давали підстави для висновку, що ухвалення судового рішення у справі про стягнення невиплаченої орендної плати виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими позивачка обґрунтовувала свої вимоги, зокрема, системне невиконання орендарем умов договору щодо своєчасної сплати орендної плати як підставу для розірвання договору.

Крім цього, судове рішення фактично не містить мотивів щодо необхідності задоволення клопотання сторони відповідача та відхилення аргументів представника позивачки, який заперечував проти зупинення провадження у справі.

Апеляційний суд вважає, що розгляд справи № 732/24/21 не перешкоджав з`ясуванню обставин у цій справі та не є правовою підставою для зупинення провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, а, зупинивши провадження у справі, районний суд порушив право позивача на розумні строки її розгляду. Аналогічну правову позицію навів Верховний Суд у своїй постанові від 22 грудня 2021 року у справі № 452/1872/20.

Ураховуючи наведене, районний суд дійшов помилкового та передчасного висновку стосовно зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до АПК «Старосільський» про розірвання договору оренди землі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції суперечить нормам процесуального закону, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, п. 3, 4 ч. 1 ст. 379, 381-384, 389 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Городнянського районного суду Чернігівської області від 14 травня 2021 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 08 лютого 2022 року.

Головуюча: Судді: