Справа № 456/3077/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Гула Л.В.
Провадження № 22-ц/811/3764/20 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Жукровської Х.І.,

з участю: представника відповідача ОСОБА_1

ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку,

в с т а н о в и в:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , видане 29.10.2002 року на підставі рішення виконкому Голобутівської сільської ради Стрийського району Львівської області №119 від 27.12.2001 року, в частині належності частини житлового будинку ОСОБА_5 ; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 14.12.2004 року, видане ОСОБА_6 державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т. та зареєстроване в реєстрі за №1-6040; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 18.05.2013 року, видане ОСОБА_1 державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т. та зареєстроване в реєстрі за №1523; скасувати державну реєстрацію права власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №972524, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3; визнати за ним ( ОСОБА_3 ) право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку.

Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що 27.12.2001 року Голобутівська сільська рада Стрийського району Львівської області, розглянувши заяву ОСОБА_5 , жителя с. Голобутів, про оформлення права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , у зв`язку із скасуванням поняття «колгоспний двір» та наявності відмов про належні частки спадкового майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у користь нього ( ОСОБА_3 ), на той час ще неповнолітнього, прийняла рішення №119 про оформлення права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 за ним ( ОСОБА_3 ), як приватний двір.

Однак, як виявилось, 29.10.2002 року на підставі вказаного рішення, але іншого змісту, було видано свідоцтво серії НОМЕР_1 про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , згідно з яким, будинок належав на праві спільної часткової власності у рівних частках йому ( ОСОБА_3 ) та ОСОБА_5 і, відповідно, проведено його реєстрацію в Стрийському МБТІ (записаний в реєстрову книгу №2 за реєстровим №210 від 04.11.2002 року).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер і після його смерті спірну частину житлового будинку прийняла в спадщину за заповітом його дружина ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а після її смерті, 1/2 частину житлового будинку прийняв у спадщину її син відповідач ОСОБА_1 , якому видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Відповідачка ОСОБА_4 зверталась до суду з позовом до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6 і рішенням Стрийського місьркайонного суду Львівської області від 24 лютого 2014 року її позов задоволено, а отже, на даний час 1/2 частина спірного житлового будинку належить йому ( ОСОБА_3 ), 1/2 частина відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , позаяк, згідно з названим вище рішенням ради, увесь будинок мав би належати йому ( ОСОБА_3 ).

Зазначає, що про порушення свого права він дізнався у травні 2013 року, коли відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до нього ( ОСОБА_3 ) та Голобутівської сільської ради про визнання незаконним рішення Голобутівської сільської ради, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності на частину будинковолодіння в порядку спадкування за законом. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області, яке набрало законної сили 09.02.2015 року, в задоволенні позову відмовлено, а тому вважає, що він не пропустив строку звернення до суду з даним позовом.

Відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності, зазначаючи, що про порушення свого права позивач довідався та міг довідатися ще 04.11.2002 року, отримавши свідоцтво про право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , який був зареєстрований Стрийським МБТІ на праві спільної часткової власності в рівних долях за ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , тобто позивач, набувши на той час уже повну цивільну дієздатність, довідався про порушення свого права, однак, звернувся до суду за його захистом тільки через 12 років і 8 місяців. Окрім того, проживаючи все життя у спірному будинку, позивач ще задовго до травня 2013 року міг довідатися про порушення свого права, а саме: 11.11.2003 року після смерті ОСОБА_5 , оскільки саме після смерті останнього спірну частку будинку прийняла в спадок дружина померлого ОСОБА_6 . Просив застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову на цій підставі.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 жовтня 2020 року позов задоволено.

Визнано частково недійсним Свідоцтво про право власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , видане 29.10.2002 року на підставі рішення виконкому Голобутівської сільської ради Стрийського району Львівської області №119 від 27.12.2001 року в частині належності частини житлового будинку ОСОБА_5 .

Визнано недійсним Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 14.12.2004 року, зареєстроване в реєстрі за №1-6040, видане ОСОБА_6 .

Визнано недійсним Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 18.05.2013 року, зареєстроване в реєстрі за №1523, видане ОСОБА_1 .

Скасовано державну реєстрацію права власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 972524, реєстраційний номер будинку 3.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 по 474,10 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 , просить його скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що свідоцтво про право власності є лише документом, яким оформлюється відповідне право, але не є правочином, на підставі якого це право виникає, змінюється або припиняється, а тому без визнання недійсним рішення виконкому Голобутівської сільської ради Стрийського району Львівської області №119 від 27.12.2001 року, на підставі якого видано оспорюване свідоцтво про право власності на будинок, у суду не було визначених законом підстав визнавати це свідоцтво частково недійсним.

Окрім того, вважає, що в порушення вимог процесуального закону, суд взяв до уваги висновок експертизи, одержаний в рамках кримінального провадження.

Також звертає увагу, що цей висновок експертизи підтверджує факт підроблення рішення виконкому Голобутівської сільської ради Стрийського району Львівської області №119 від 27.12.2001 року, однак, позовної вимоги про визнання цього рішення недійсним позивач не пред`являв.

Зазначає, що суд безпідставно відхилив його заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

В судове засідання інші учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, представник позивача та представник відповідача ОСОБА_4 подали письмові пояснення в заперечення апеляційної скарги і просили розглядати справу у їхній відсутності, інші учасники клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, а тому розгляд справи проведено відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення сторони відповідача ОСОБА_1 в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до рішення ХV сесії ІІІ демократичного скликання Голобутівської сільської ради Стрийського району Львівської області №119 від 27.12.2001 року «Про оформлення права власності на житловий будинок в с. Голобутів», розглянувши заяву гр. ОСОБА_5 жителя с. Голобутів про оформлення права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , у зв`язку із скасуванням поняття «колгоспний двір», та наявності відмов про належну частку спадкового майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у користь ОСОБА_3 , керуючись «Правилами державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходиться в користуванні фізичних та юридичних осіб», та відповідно до п.10 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Голобутівська сільська рада вирішила: оформити право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , як приватний двір; доручити Стрийському МБТІ провести реєстрацію свідоцтва про право власності згідно з даним рішенням (а.с.6 т.1).

Саме такий зміст цього рішення підтверджується архівним протоколом №45 засідання ХV сесії ІІІ демократичного скликання Голобутівської сільської ради Стрийського району Львівської області від 27.12.2001 року, додатком до якого долучено рішення №119 (а.с.143-146, 216-219 т.1).

Разом з тим, згідно зі свідоцтвом про право власності на житловий будинок серії НОМЕР_1 від 29.10.2002 року, виданим Стрийським державним комунальним міжрайонним бюро технічної інвентаризації (а.с.7, 136 т.1), житловий будинок у АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності в рівних долях.

Підставою для видачі цього свідоцтва вказано рішення виконкому Голобутівської сільської ради Стрийського району Львівської області від 27.12.2001 року №119.

В матеріалах інвентаризаційної справи на вказаний житловий будинок міститься, власне, рішення ХV сесії ІІІ демократичного скликання Голобутівської сільської ради Стрийського району Львівської області №119 від 27.12.2001 року, на підставі якого видане вказане вище свідоцтво про право власності на будинок (а.с.135 т.1, а.с.123 т.3).

За змістом цього рішення, вирішено оформити право власності на житловий будинок у АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в рівних часткових долях, що істотно відрізняється від змісту рішення №119, яке наявне в протоколі №45 ХV сесії ІІІ демократичного скликання Голобутівської сільської ради від 27.12.2001 року.

У зв`язку з існуванням двох рішень Голобутівської сільської ради під одним і тим же номером і датованих однією і тією ж датою, але різних за своїм змістом, в рамках кримінального провадження №0000054 від 12.01.2019 року призначено судову комплексну почеркознавчу експертизу та технічну експертизу документів, згідно з висновком якої №6/270 від 24.05.2019 року (а.с.228-246 т.2), друкований текст в рішенні ХV сесії ІІІ демократичного скликання Голобутівської сільської ради від 27.12.2001 року №119, яке наявне в протоколі №45, та в рішенні ХV сесії ІІІ демократичного скликання Голобутівської сільської ради від 27.12.2001 року №119, яке наявне в інвентаризаційній справі на будинок АДРЕСА_1 , виконані з використанням різних друкарських машинок; відбиток гербової печатки Голобутівської сільської ради та підпис від імені ОСОБА_8 у графі «Сільський голова» в рішенні ХV сесії ІІІ демократичного скликання Голобутівської сільської ради від 27.12.2001 року №119, яке наявне в протоколі №45, нанесений гербовою печаткою Голобутівської сільської ради, а підпис виконаний ОСОБА_8 ; відбиток гербової печатки Голобутівської сільської ради та підпис від імені ОСОБА_8 у графі «Сільський голова» в рішенні ХV сесії ІІІ демократичного скликання Голобутівської сільської ради від 27.12.2001 року №119, яке наявне в інвентаризаційній справі на будинок АДРЕСА_1 , нанесений не гербовою печаткою Голобутівської сільської ради, а підпис виконаний не ОСОБА_8 , а іншою особою.

Таким чином, дійсним рішенням є рішення ХV сесії ІІІ демократичного скликання Голобутівської сільської ради від 27.12.2001 року №119, яке наявне в протоколі №45, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , виданого 29.10.2002 року на підставі рішення виконкому Голобутівської сільської ради Стрийського району Львівської області №119 від 27.12.2001 року, яке наявне в матеріалах інвентаризаційної справи на будинок, щодо належності частини житлового будинку ОСОБА_5 , оскільки в дійсності рішення №119 від 27.12.2001 року стосувалось оформлення права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 лише за позивачем ОСОБА_3 , який є внуком ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер (а.с.22 т.1).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.12.2004 року, виданого державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т., ОСОБА_6 після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 успадкувала 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 разом з відповідною частиною належних до нього господарських споруд (а.с. 24 т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 (а.с.23 т.1).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.05.2013 року, ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_6 успадкував 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 разом з відповідною частиною належних до нього господарських споруд (а.с.25 т.1).

Отже, у зв`язку з наявністю підстав для скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в частині належності 1/2 частини цього будинку ОСОБА_5 , суд дійшов правильного висновку про визнання недійсними вказаних вище свідоцтв про право на спадщину за заповітом, оскільки, беручи до уваги дійсний текст рішення №119 від 27.12.2001 року, ОСОБА_5 , не мав права власності на 1/2 частину цього будинку, а тому вказане нерухоме майно не могло входити до спадкового майна, яке залишилось після його смерті.

Також необхідно зазначити, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 вересня 2014 року у справі №456/2360/13-ц, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 09 лютого 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Голобутівської сільської ради Стрийського району Львівської області про визнання незаконним рішення Голобутівської сільської ради, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності на частку будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом, відмовлено (а.с.10-13 т.1).

Що ж стосується доводів апелянта про необхідність застосування наслідків спливу позовної давності до заявлених позивачем вимог, то колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Аналогічна за змістом норма містилась й у статті 71 ЦК УРСР (1963 р.), чинній на момент виникнення спірних правовідносин в частині, що стосується оспорювання свідоцтва про право власності на будинок.

Так, зокрема, статтею 76 ЦК УРСР було передбачено, що перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Згідно з чинною на момент розгляду справи в суді нормою частини першої статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи наведену вище норму статті 76 ЦК УРСР й те, що на момент прийняття рішення Голобутівської сільської ради Стрийського району Львівської області №119 від 27.12.2001 року позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був неповнолітнім, а дії щодо реєстрації права власності на будинок вчиняла відповідачка ОСОБА_4 , оскільки згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи №5292 від 16.09.2020 року (а.с.69-71 т.4), підписи від імені заявника ОСОБА_3 в лінійці «підпис замовника» двох замовлень в Стрийське державне комунальне районне БТІ (для реєстрації права власності на спірний будинок) №КЛИ/1030-3 та №КЛИ/1385-7 від 30.10.2002 року, які містяться в матеріалах інвентаризаційної справи (а.с.125, 126 т.3), виконані ОСОБА_4 , тому підстав для висновку про те, що позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права при реєстрації права власності на будинок 04.11.2002 року, як стверджує у своїх заявах відповідач (апелянт) ОСОБА_1 , немає.

Також необхідно сказати, що відповідач ОСОБА_4 визнала позовні вимоги позивача, вказавши, що спірний будинок повинен був належати на праві власності саме позивачу (а.с.7-8 т.2).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстав для застосування наслідків спливу позовної давності за заявою відповідача ОСОБА_1 немає.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення спору і не вказують на допущення судом порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для зміни чи скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У зв`язку з перебуванням судді Ніткевича А.В. на листку непрацездатності в період з 01 по 10 лютого 2022 року, повний текст постанови складений 11 лютого 2022 року.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 11 лютого 2022 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич