У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Стеценка А.В., за участю секретаря судового засідання Резніченко Ю.В., представника позивача та третьої особи Петрова Г.А. , представника позивача Іванової Г.О. , відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_3 про відвід судді Стеценка А.В. від розгляду цивільної справи за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежна Україна 39 Б» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Партнер Хаус», про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежна Україна 39 Б» про захист прав споживача, про зобов`язання позивача здійснити перерахунок заборгованості за надані послуги, визнання незаконним та скасування нарахування оплати за надані послуги по обслуговуванню будинку,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищезазначена справа.

03.02.2022 о 12 год. 51 хв. до канцелярію суду відповідачем за первісним позовом ОСОБА_3 подано письмову заяву про відвід головуючого судді Стеценка А.В. від розгляду вказаної цивільної справи. Заява про відвід мотивована тим, що суддею протиправно відкрито провадження в справі, оскільки позивачем за первісним позовом не було усунуто недоліків позовної заяви, та тим, що суддею в порушення приписів ст. 81 ЦПК України з власної ініціативи витребувано докази, що стосуються предмета спору. На переконання ОСОБА_3 , зазначене вище викликає сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Стеценка А.В.

В судовому засіданні відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 підтримала подану нею заяву про відвід та просила її задовольнити.

Представники позивача за первісним позовом та третьої особи заперечували проти задоволення заяви про відвід головуючого судді, посилаючись на те, що заява ОСОБА_3 є необґрунтованою.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в межах вирішуваних питань, суд доходить наступних висновків.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені ст.ст. 36, 37 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід. баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (ч.2 ст.36 ЦПК України).

Відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку що критерієм порушення суб`єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи

Стосовно об`єктивної неупередженості в рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.

Об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо; суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо.

Таким чином, можливо зробити висновок про те, що особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи.

При цьому, законодавець визначив у ч. 4 ст. 36 ЦПК України, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

В обґрунтування наявності сумнівів в неупередженості та об`єктивності судді Стеценка А.В. позивачем за зустрічним позовом зазначено, що суддею протиправно відкрито провадження в справі, оскільки позивачем за первісним позовом не було усунуто недоліків позовної заяви після залишення її без руху, та тим, що суддею в порушення приписів ст. 81 ЦПК України з власної ініціативи витребувано докази, що стосуються предмета спору.

У висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Крім того, як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13.06.2007 року №8, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

З огляду на підстави заявленого відводу, суд доходить висновку, що заява про відвід є необґрунтованою, оскільки не містить посилання на докази вчинення суддею дій, що можуть свідчити про його необ`єктивність або упередженість, що є підставами для відводу, визначеними ст. 36 ЦПК України. Незгода позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 з процесуальними рішеннями судді, заперечення проти яких можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду, не можуть бути підставою для відводу судді Стеценка А.В. Інших даних, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Стеценка А.В. в заяві не наведено.

Керуючись ст.ст.36, 37, 40, 258-261 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 про відвід головуючого судді - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 08.02.2022.

Суддя А.В. Стеценко