Номер провадження 22-ц/804/238/22
Номер провадження 22-ц/804/238/22 Доповідач Корчиста О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 лютого 2022 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Гапонова А.В., Новікової Г.В.

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмуті цивільну справу №234/19023/19 за позовом ОСОБА_1 до Ленінської районної ради міста Донецька про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 ,

на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 27 вересня 2021 року,

встановив:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Ленінської районної у м. Донецьку про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.06.2018 року, на території держави Ізраїль, померла її мати ОСОБА_3 .

Після смерті матері залишились грошові кошти, розміщені на депозитних рахунках в АТ «Ощадбанк», АТ КБ «Приватбанк», АТ «Райффайзен банк Аваль».

За життя ОСОБА_3 була власником квартири та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але після початку військових дій на території України її мати виїхала до держави Ізраїль де проживала разом з позивачем.

Посилаючись на те, що після смерті матері, у строк встановлений законодавством, позивачка не мала можливості звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки, вона є громадянкою Ізраїлю та необізнана з українським законодавством, місто Донецьк є територією тимчасово непідконтрольною українській владі, тому звернутися до нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини за місцем її відкриття, у неї не було можливості. За вказаних обставин, з метою захисту своїх прав та інтересів, вона була змушена звернутись до суду.

Просила суд визначити їй додатковий строк три місяці для прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 27 вересня 2021 року в задоволенні позовних ОСОБА_1 до Ленінської районної ради міста Донецька про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Краматорського міського суду Донецької області від 27 вересня 2021 року постановити нове рішення про задоволення її позовних вимог.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року по справі №521/2464/17 зроблено висновок, що «необґрунтованими є доводи касаційної скарги про те, що позивач мав звернутися із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса та тільки у разі відмови у вчиненні нотаріальної дії звертатися до суду».

Позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження факту родинних відносин позивача зі спадкодавцем.

Чинним законодавством України, саме на нотаріуса покладено обов`язок встановлення відповідних зв`язків між спадкодавцем та спадкоємцем для прийняття заяви про відкриття спадщини та віднесення спадкоємця до відповідної черги спадкування.

Проте у даній справі предметом розгляду є виключно поновлення пропущеного строку для звернення з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса.

Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Судом не було враховано висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 27 лютого 2021 року по справі №751/8489/18.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ПОЯСНЕННЯ СТОРІН У СУДОВОМУ ЗАСІДАННІ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримав та просив її задовольнити.

В судове засідання апеляційного суду інші сторони не з`явились, повідомлялись належним чином про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено, що з ОСОБА_1 є громадянкою Ізраїлю.

ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території держави Ізраїль, померла громадянка України ОСОБА_3 про що 02.06.2018 року уповноваженим органом держави Ізраїль видано свідоцтво про смерть.

На підтвердження факту родинних відносин між ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_3 представник позивача надав копії наступних документів:

- свідоцтво про народження ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3

- свідоцтво про шлюб, який був укладений між ОСОБА_5 1942 р.н. та ОСОБА_4 від 11.11.1964 року, з присвоєнням подружжю прізвища ОСОБА_6 .

- свідоцтво про народження ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 Згідно свідоцтва матір`ю ОСОБА_7 , є ОСОБА_3

- рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 29.07.2011, згідно якого був розірваний шлюб укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_9

- копію паспорту від 07.01.2018 року, згідно якого ОСОБА_1 27.12.1967 року є громадянкою держави Ізраїль.

ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час смерті була зареєстрована в м. Донецьку, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , підлягає задоволенню.

МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що з поданих позивачем письмових доказів не можливо встановити факт родинних відносин ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 , позивачем не доведено, що вона є спадкоємцем за законом усіх прав та обов`язків, що належали ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини, також не доведено невизнання або оспорювання прав на спадкування які б давали підстави для їх захисту в судовому порядку.

З такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна за наступних підстав.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Такий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився й Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц.

Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі закордонним; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року по справі № 6-1215цс16, Верховний Суд від таких висновків не відступав, про що свідчить практика застосування норм права у подібних правовідносинах, викладена у постановах від 18 січня 2018 року по справі № 198/476/16, від 01 лютого 2018 року по справі № 712/656/15, від 06 червня 2018 року по справі № 592/9058/17, від 11 липня 2018 року по справі № 381/4482/16-ц, від 25 квітня 2019 року по справі № 761/794/15-ц, від 17 червня 2020 року по справі № 520/10377/17, від 18 травня 2021 року № 615/1337/19 тощо.

В обґрунтування поважності причин пропуску позивач посилається на те, що після смерті матері залишились грошові кошти розміщені на депозитних рахунках в АТ «Ощадбанк», АТ КБ «Приватбанк», АТ «Райффайзнг банк Аваль». За життя ОСОБА_3 була власником квартири та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але після початку військових дій на території України її мати виїхала до держави Ізраїль де проживала разом з позивачем. Вона не мала можливості звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки, вона є громадянкою Ізраїлю та необізнана з українським законодавством, місто Донецьк є територією тимчасово непідконтрольною українській владі, тому звернутися до нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини за місцем її відкриття, у неї не було можливості.

З повідомлення Першої краматорської нотаріальної контори від 18 січня 2022 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3 25.06.2018 року спадкова справа не відкривалась, заяв про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило.

Колегія суддів вважає, що вказані позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними, при цьому апеляційний суд, враховує велику відстань між місцем постійного проживання позивача на території держави Ізраїль і місцем знаходження спадкового майна.

Такий висновок узгоджується з постановою Верховного Суду від 15 вересня 2021 року по справі № 357/7452/20.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції, пославшись на відсутність будь-яких доказів на підтвердження звернення до нотаріуса та відсутність відомостей про відмову нотаріуса прийняти заяву про прийняття спадщини, відсутність спадкової справи, залишив поза увагою, що такі підстави при вирішенні питання про надання додаткового строку для прийняття спадщини, судом не досліджуються, а дослідженню підлягають причини пропуску такого строку та їх поважність. Сама по собі відмова нотаріуса в розумінні норм матеріального закону, не є підставою для відмови у задоволенні зазначеного позову.

Враховуючи наявність поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, правових підстав для відмови у задоволенні вимоги позивача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у суду першої інстанції не було, а тому, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У відповідності до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 376 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 27 вересня 2021 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ленінської районної ради міста Донецька про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 10 лютого 2022 року.

Головуючий О.І. Корчиста