Справа № 517/746/21
Провадження № 2/517/16/2022
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 лютого 2022 рокусмт. Захарівка
Фрунзівський районний суд одеської області у складі: головуючого судді - Гончар І. В. за участю секретаря Заболотної Л. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицького Відділу Державної Виконавчої служби у місті Львові Західного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України про зняття арешту з майна, суд -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Галицького Відділу Державної Виконавчої служби у місті Львові Західного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України про зняття арешту з майна. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначає, що їй належить нерухоме майно, яке складається з трикімнатної квартири за АДРЕСА_1 , загальною площею - 72,3 кв.м., житловою площею - 42,3 кв.м, що раніше належала ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Великомихайлівської державної нотаріальної контори Одеської області 26 жовтня 2004 року за реєстром № 2902.
На підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА783090, 13.02.2008 р., ВДВС Галицького ЛМУЮ та реєстратором Львівської філії державного підприємства «Інформаційний центр «Міністерства юстиції України" до Єдиного Реєстру Заборон Відчуження Об`єктів Нерухомого Майна за реєстраційним № 6630486 внесено обтяження у вигляді арешту вищевказаного нерухомого майна, що здійснює перешкоди у здійсненні мого права володіти, користуватися та розпоряджатися цим нерухомим майном.
На дресу Галицького Відділу Державної Виконавчої Служби у місті Львові Західного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції України було направлено заяву про зняття арешту з майна, але було отримано відповідь про не можливість зняття арешту.
В судове засідання позивачка не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує про винесення судом заочного рішення.
Представник відповідача у визначений в ухвалі суду від 12.11.2021 року строк, відзив на позовну заяву не надав, в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення про отримання судової повістки, наявне в матеріалах справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд вважає, що представник відповідача не з`явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позову так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини.
Спори про цивільне право, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15,16 ЦПКУкраїни розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.
Позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Пунктами 1, 2 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
Судом встановлено, що дійсно, позивачка ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, свідоцтво серії НОМЕР_1 реєстр № 2351, посвідченого 13.11.2009 року державним нотаріусом Фрунзівської районної державної нотаріальної контори Одеської області Романовою І.С. є власником трикімнатної квартири за АДРЕСА_1 (на теперішній час АДРЕСА_2 ), загальною площею - 72,3 кв.м., житловою площею - 42,3 кв.м, що раніше належала ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Великомихайлівської державної нотаріальної контори Одеської області 26 жовтня 2004 року за реєстром № 2902.
Відповідно до інформаційної довідки № 284102197 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна сформованої 11.11.2021 року державним виконавцем Великомихайлівського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чернецькою А.О., у розділі «Відомості з Єдиного Реєстру Заборон Відчуження Об`єктів Нерухомого Майна» міститься запис про обтяження, реєстраційний № 6630486, який зареєстровано 13.02.2008 року ВДВС Галицького ЛМУЮ на підставі постанови № АА783090 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, внесено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, що здійснює перешкоди у здійсненні права позивача володіти, користуватися та розпоряджатися цим нерухомим майном.
На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст.41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень встановлених законом.
За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.
Згідно ч.5 ст.59 ЗУ "Про виконавче провадження" у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.
На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.
Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає. Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Керуючись ст. ст. 5,6,10,263-265 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Галицького Відділу Державної Виконавчої служби у місті Львові Західного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України про зняття арешту з майна - задовольнити. Скасувати арешт з належного ОСОБА_1 , нерухомого майна, придбаного з прилюдних торгів, яке складається з трикімнатної квартири за АДРЕСА_1 , загальною площею - 72.3 кв.м., житловою площею - 42,3 кв.м., що був внесений 13.02.2008 року на підставі постанови АА783090 ВДВС Галицького ЛМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (реєстраційний номер обтяження 6630486). Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: І.В. Гончар