Справа № 242/4064/21
Провадження № 2/242/13/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2022 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Носаль А.В., представника позивача Дальгіс Л.О. , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Селидівського міського суду Донецької області у порядку позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Селидівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Служба у справах дітей Селидівської міської ради, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, щодо даних про батька,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Селидівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), Служба у справах дітей Селидівської міської ради, мотивуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою ОСОБА_2 , перебував у фактичних сімейних відносинах без реєстрації шлюбу з 2013 року, та мешкали разом з його батьками, за адресою: АДРЕСА_1 . За час спільного проживання, за вказаною адресою, відповідачка народила спільну дитину: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час реєстрації народження дитини, ОСОБА_2 не бажала подавати спільну заяву відповідно до ст.125 СК України щодо походження від батька. Тому під час отримання свідоцтва про народження дитини відповідачка зазначила відомості по батька, відповідно до ст.135 СК України. Однак, вони продовжували мешкати разом, за вказаною адресою, виховували доньку ОСОБА_4 , яка в певний період часу в 2017 році, у с. Сонцівка відвідувала дитячий садочок. В 2018 року він, ОСОБА_2 та донька переїхали мешкати в квартиру його матері за адресою: АДРЕСА_2 , де за вказаною адресою відповідач взята на облік, як внутрішньо переміщена особа. Через деякий час відносини між ним та ОСОБА_2 погіршилися, в результаті чого вони припинили спільне проживання. ОСОБА_2 разом з донькою почали мешкати за іншою адресою в м.Селидове. Однак, він продовжував спілкуватися з донькою та піклуватися про неї, надавав матеріальну допомогу на утримання дитини. З грудня 2020 року по теперішній час, відповідач ОСОБА_2 перешкоджає йому та його батькам спілкуватися з дитиною. Він неодноразово звертався до ОСОБА_2 з проханням зареєструвати дитину на його ім`я (зробивши зміни в актовому записі про народження дитини щодо батька), однак остання категорично відмовляється, посилаючись на те, що вона втратить соціальну допомогу, як одинока мати. Враховуючи те, що він бажає приймати участь у виховані дитини, просить суд визнати його батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_4 за № 240, складений 26.11.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецької області, де змінити прізвище дитини на « ОСОБА_3 » та в графі «відомості про батька» зазначити « ОСОБА_3 ».

16 серпня 2021 року ухвалою судді Селидівського міського суду Донецької області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 14 вересня 2021 року підготовче провадження по даній справі закрито та призначена справа за вказаним позовом до судового засідання.

Позивач ОСОБА_3 надав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник позивача - адвокат Дальгіс Л.О. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, зазначила, що дійсно мешкала з позивачем однією сім`єю, без реєстрації шлюбу. Від спільно проживання народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 дійсно є біологічним батьком дитини. Мешкали з позивачем разом з 2011 року, дійсно з 2013 року мешкали в с. Сонцівка, Донецької області, з батьками позивача, за адресою: АДРЕСА_1 . Де проживали до 2018 року. В цей період дитина відвідувала дитячий садок в с. Сонцівка. Після чого, разом з позивачем переїхали мешкати у м. Селидове, де проживали в квартирі матері позивача, за адресою: АДРЕСА_2 . Через деякий час сімейні відносини припинили, вона покинула позивача, та разом з дитиною проживає окремо. Позивач продовжував спілкуватися з донькою, забирав до себе, дитина відвідувала батьків позивача, які матеріально допомагали. В грудні 2020 року вона посварилася з позивачем та його батьками, які її ображали та усунула останніх від спілкування з донькою ОСОБА_4 . Вважає, що позивач негативно впливає на дитину. Дійсно позивач звертався до неї з проханням внести зміни до актового запису про народження доньки ОСОБА_4 , щодо відомостей про батька, на що вона заперечує. Вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки вона втратить соціальну пільгу, як одинока мати та вказані зміни будуть перешкодою для неї щодо перетину кордону, разом з дитиною, без дозволу батька. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи - Селидівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в судове засідання не з`явився надав до суду заяву, в якій просила розглянути справу за відсутністю представника відділу.

Представник третьої особи - Служба у справах дітей Селидівської міської ради в судове засідання не з`явився надав до суду заяву, в якій просила розглянути справу за їх відсутністю та винести рішення на розсуд суду.

Заслухавши сторін, свідків, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 народила дитину, ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 240 від 26.11.2014 року.

Відповідно до витягу з актового запису про народження № 240 від 26 листопада 2014 року ОСОБА_4 , який складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецької області батьком дитини записано ОСОБА_7 на підставі заяви матері в порядку частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України.

Згідно акта про сумісне проживання, складеного 22.07.2021 року депутатом Курахівської міської ради Нікіфоровим О.І., в присутності двох свідків, встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в період часу з грудня 2013 року по лютий 2018 рік мешкали за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. Під час спільного проживання в них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В 2017 року, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідувала Сонцівський НВК (дошкільний підрозділ) Покровської районної ради Донецької області, що підтверджується довідкою Навчально-виховного комплексу «Сонцівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Дошкільний навчальний заклад» Курахівської міської ради №30 від 05.03.2021 року

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 не заперечувала те що дійсно в період з 2013 року по 2017 рік вона мешкала в с. Сонцівка, разом з позивачем та його батьками. Перебувала з позивачем в сімейних відносинах без реєстрації шлюбу, а також те, що позивач є біологічним батьком її дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні дала свідчення про те, що вона є хрещеною матір,ю ОСОБА_4 та їй відомо, що позивач та відповідач з 2013 року перебувала в сімейних відносинах без реєстрації шлюбу, та мешкали в с.Сонцівка, разом з батьками позивача. Вона також проживає в селі Сонцівка, по сусідству, підтримувала дружні відносини з позивачем та його цивільною дружиною ОСОБА_2 листопаді 2014 року відповідач, ОСОБА_2 , народила доньку ОСОБА_4 , батьком якої є позивач ОСОБА_3 . Останній запропонував їй стати хрещеною матір,ю дівчини. До 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мешкали в с.Сонцівка, вона бачила, як позивач піклувався про дитину, займався її вихованням, Потім ОСОБА_3 , з відповідачкою та донькою переїхали до м.Селидове, де прожили разом. Дівчина ОСОБА_4 , знає, що її батьком є позивач, називає його татом та навіть після припинення сімейних відносин продовжувала спілкуватися з батько

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що є троюрідною тіткою позивача, мешкає по сусідству з батьками останнього. В період з 2013 року по 2016 рік позивач та відповідачка мешкали в с. Сонцівка, разом з батьками позивача. В листопаді 2014 року у них народилась спільна донька ОСОБА_4 . Позивач виховував та піклувався про доньку. За час проживання у батьків позивача, дитина відвідувала дитячий садочок. Потім ОСОБА_3 та ОСОБА_2 переїхали разом з донькою до м. Селидове, де мешкали в квартирі матері позивача. На разі їй відомо, що сторони разом не мешкають.

Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Згідно із ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (ч. 1 ст. 128 СК України).

Підставою державної реєстрації народження дитини є, зокрема, заява її матері, запис про батька дитини вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у зазначеній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

В судовому засіданні було подано клопотання позивачем про призначення судово-генетичної експертизи та судом роз`яснювалося сторонам право щодо можливості призначення вказаної експертизи.

Однак, відповідач, неодноразово, як під час підготовчого судового засідання, так і в судовому засіданні відмовилася щодо призначення судово-генетичної експертизи посилаючи на те, що вона не заперечує той факт, що позивач є біологічним батьком дитини ОСОБА_4 .

Вказана обставина було підставою для залишення позивачем клопотання про призначення експертизи без розгляду.

Разом з тим, при вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

На переконання суду біологічний батько не повинен повністю виключатись з життя своєї дитини і це відповідатиме інтересам дитини.

Суд звертає увагу, на покази відповідача ОСОБА_2 про те, що вона забороняє спілкуватися дитині з позивачем ОСОБА_3 та його батьками, при цьому не заперечує той факт, що дитина обізнана що її батьком є саме позивач, який за час спільного проживання виховував та піклувався про дитину, та вважає що дії відповідача направлені на припинення стосунків біологічного батька з донькою , суперечать інтересам дитини.

Враховуючи вищевикладені обставина, покази свідків та відповідача, яка не заперечувала той факт, що позивач є біологічним батьком дитини те, що сторони з 2013 року прожили однією сім`єю, вели спільне господарство, та в період спільного проживання народилась дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд приходить до висновку, що позивачем ОСОБА_3 доведено кровне споріднення останнього з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що саме він є батьком вказаної дитини, тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

В свою чергу позицію відповідача щодо не визнання позову з тих підстав, що остання буде позбавлена соціальної пільги, як одинока мати та втратить можливість без перешкод перетинати кордон з дитиною, суд не визнає обґрунтованою, та в котре свідчить про те, що відповідач ігнорує інтереси дитини.

Щодо вирішення питання про внесення змін до актового запису про народження дитини, суд приходить до наступного.

Згідно із п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Статями 213, 215 ЦПК України передбачено, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено) (п. 9 постанови Пленуму).

Відповідно до роз`яснень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 резолютивна частина повинна містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Згідно з абз. 9 п. 20 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до Положення про внесення змін, доповнень, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану.

Пунктом 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 передбачено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

З огляду на вищевикладене, суд вважає необхідним внести зміни до актового запису № 240, який складений 26 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецької області про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказавши прізвище дитини « ОСОБА_3 », та батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст.125, 128, 134, 135 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89,206, 258-259, 263, 264, 265, 267 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Селидівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Служба у справах дітей Селидівської міської ради, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, щодо даних про батька - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни до актового запису № 240 від 26.11.2014 року, здійсненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 », зазначивши в графі «відомості про батька» - « ОСОБА_3 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , судовий збір на корись ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації - АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце мешкання ВПО - АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 .

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

Селидівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), місцезнаходження - Донецька область, м. Селидове, вул. Маяковського, буд. 39, ;

Служба у справах дітей Селидівської міської ради, місцезнаходження - Донецька область, м. Селидове, вул. К. Маркса, буд. 8.

Повний текст рішення виготовлено 04 лютого 2022 року.

Суддя Н.О. Хацько